HUGO DAHLSTEDT, NYA ÓSTSVENSKA TARAXACA. 15 
T. polium utmarker sig vidare genom de lànga, pa mellan- 
bladen m. el. m. aflägsnade flikarna, som hafva en mycket bred 
deltoidisk bas samt oftast äro mycket höga och uppåt sma- 
ningom sammanflyta med det lànga interlobiet. En och annan 
af dem är ej sällan i sin öfre kant puckligt upphöjd och öfvergär 
plötsligt med ett tvärt afbrott eller genom en inskärning i den 
långa spetsen. På sin ófre rand äro loberna an helbräddade 
(de öfre) än glest och svagt tandade (de nedre) och några af de 
öfre äga ej sällan en fran öfverkanten utgående mindre och 
smalare, med hufvudloben parallel! lob. Loberna äro hos 
samma blad ganska olikformigt riktade. An aro deras spetsar 
rakt utstående eller s-formigt böjda, än äro de nedåtriktade 
och ofta i spetsen klolikt krökta. Ändloberna äga hos de flesta 
bladen smal midtflik med smala utstående eller nedåtböjda 
sidoflikar. Hos de inre bladen och hos skuggexemplar bli alla 
loberna bredare, och ändloben blir ofta m. el. m. triangulär 
samt vanligen lång, och får oftast något konvexa sidor. 
Mycket egendomlig är den korta och breda holken med 
uppåtriktade eller tilltryckta, tämligen breda och marginerade, 
upptill m. el. m. tjär- eller purpurfärgade, under spetsen med 
en tydlig mörk knöl försedda ytterfjäll. Till holkens byggnad 
har denna form återigen stor likhet med vissa nordiska former 
t. ex. T. spectabile Danıst. Äfven i anseende till den vackert 
mörkgula korgen med de ostrimmade eller blott vid basen och 
upptill längs efter flera eller färre af nerverna svagt färgade 
kantblommorna påminner den mycket om en del nordliga for- 
mer såväl af grupperna V ulgaria som af Ceratophora. Ligula äro 
därjämte rännformiga med tillbakarullade spetsar och i sina 
spetsar saffransfärgade tänder. 
Huruvida de ofvannämnda om nordiska former erinrande 
karaktärerna häntyda på en närmare släktskap med dessa, är 
för närvarande svårt att afgöra. Onekligen har den dock en 
mycket stor likhet med T. Nordstedtii DAnrsT. mscr. från 
Västergötland, och denna form står helt säkert i ett ganska nära 
genetiskt förhållande till T. spectabile DAHLST. 
Gottland: Sylfaste järnvägsstation i Endre s:n, på fuktig 
betesmark i talrika stora stånd, */, 1910 (TH. LANGE). 
8. T. ealoschistum n. sp. 
Folia lete et amoene viridia, multilobata, valde laciniata 
et dentata, + late lanceolata, lobis sat numerosis, infimis ex- 
