20 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 10. w:o 6. 
lobulato, omnia interlobiis vulgo haud conspicuis, inferiora 
interlobiis + brevibus sspe przdita, petiolis dilute roseo-viola- 
scentibus, nervo mediano subtus in inferiore parte v. fere usque 
ad medium + roseo-violascente, ceterum pallido. 
Scapi folia + longe superantes, glabri, superne sparsim, 
apice densius araneosi, superne leviter colorati. 
Involucra dilute viridia, sat magna brevia, crassa, c. 18—20 
mm. longa, basi late ovata. 
Squame exteriores reflexo-patentes v. + patentes, late, 
inferiores + ovato-lanceolatz, superiores late lanceolata, acu- 
minate, supra dilute virides, + violascentes, subtus subobscure 
virides, apicem versus + violascentes v. pices, angustissime 
sed sat conspicue marginatz, interiores sat dilute virides, apice 
+ fusco-violacee. 
Calathium sat obscure luteum, convexum valde radians, 
floribus lateralibus szepius valde reflexe. 
Ligule interiores sat breves, confertz, sere evolute, mar- 
ginales long, valde reflexze, extus stria fusco-violacea notate. 
Anthere polliniferz. 
Stylus seque ac stigmata obscure virescens, excedens, giccus 
obscurus. 
Achenium + olivaceum, superne longiuscule spinulosum, 
medio + tubereulatum, inferne + leve, 3 mm. longum, 1,25 
latum, pyramide 0,25—0,55 mm. longo + conico, rostro 8 mm. 
longo. 
Denna vackra art utmärker sig särskildt genom sin mycket 
blekt ljusgróna bladfárg, hvarigenom den redan pa langt hall 
blir lätt att urskilja. Bladen, som äro m. el. m. bredt lancett- 
lika till aflànga, utmärka sig därjämte genom breda, vanligen 
tättsittande, talrika lober, som i allmänhet äro utstående, utom 
de öfre, som ofta äro något nedåtriktade, eller en del af mellan- 
och innerbladens lober, som i spetsen ej sällan äro något uppåt- 
böjda. Lobernas ryggar äro på bladens nedre del mindre tyd- 
ligt, på deras ófre del starkare och ofta puckligt hvälfda. I 
förra fallet öfvergå de långsamt, i senare fallet plötsligt i den 
då vanligen något uppböjda spetsen. De flesta loberna äro 
m. el. m. rikligt, ofta långt tandade, utom en del af de öfre på 
mellanbladen. Ändloberna äro tämligen breda, m. el. m. tri- 
angulära med spjutlik eller mera sällan pillik bas och helbräd- 
dade, eller äro de på de inre bladen stora med konvexa sidor 
och ofta till nedre delen rikligt tandade. En iögonenfallande 
