29 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 10. w:o 6. 
tente-——recurvo, lobo terminali parvo— mediocri, late triangulari 
—hastato, interdum fere rhomboideo, integro, supra lobulos late- 
rales leviter constricto v. marginibus + convexis, lobis superi- 
oribus + approximatis, inferioribus sepe + distantibus, inte- 
riora lobis brevioribus magis curvatis margine superiore magis 
denticulato, lobo terminali latiore et majore, magis obtuso, 
subintegro v. + dentato, petiolis latiusculis, exterioribus pre- 
sertim 4- late alatis, pallide roseis—sordide vinosis, nervo medi- 
ano subtus in inferiore parte v. p. max. p. v. toto + sordide 
vinoso—sat lucide roseo-purpureo. 
Scapi folia + superantes, + colorati, inferne sparsim, su- 
perne densiuscule, sub apice sat dense araneosi. 
Involuera sat lete—subobscure viridia c. 15—16 mm. longa, 
basi late ovata. 
Squame exteriores subpatentes—leviter reflexe, sat late, 
ovato-lanceolate—lanceolatze, supra dilute virides, + viola- 
scentes, subtus obscure virides, apicem versus piece, interiores 
subobscure virides, lineari-lanceolata, apice + violascentes. 
Calathium 50—60 mm. latum, convexulum, radians, sat 
lzete luteum, subochraceum. 
Ligule marginales extus stria fusco- v. superne rubro- 
violacea notat. 
Anthere pollinifere. 
Stylus subluteus, stigmatibus virescentibus. 
Achenium + stramineum, in superiore parte breve et late 
spinulosum, medio spinuloso-tuberculatum, basi breve tuber- 
culatum—leve, 3,7—3,9 mm. longum, 1 mm. latum, pyramide 
c. I mm. longo, subconico, basi bispinuloso, rostro c. 10 mm. 
longo. 
Denna egendomliga form utmärker sig särskildt genom 
sina fasta, tämligen ljust lokgrona blad med talrika, öfvervä- 
gande helbräddade lober, af hvilka isynnerhet mellanbladens 
ge karaktär at växten. De äro isynnerhet hos storväxta exem- 
plar tämligen låga i motsats mot de öfriga, af deltoidisk eller 
smalt triangulär form och ofta långt utdragna med tämligen 
rak öfverkant. Härigenom uppstår en ganska stor likhet 
med T'. latissimum PALMGR. De nedersta och öfre loberna få, 
isynnerhet på de inre bladen, mer eller mindre och ofta starkt 
hvälfd öfverkant samt mera nedåtriktade spetsar. De nedre 
eller nedersta loberna äro på de flesta bladen på sin öfre rand 
m. el. m. rikligt syltandade och äro ofta skilda af breda, m. el. m. 
