34 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 10. w:o 6. 
marginibus + convexis parce dentato v. subintegro, omnia 
sepe in interlobiis + subulato-dentatis v. in angulis loborum 
obscure colorata, petiolis + angustis, sepius lucide purpureis, 
nervo mediano inferne + purpureo. 
Scapi longi, folia sat longe superantes, glabri, apice + 
araneosi, + cupreo-colorati. 
Involuera brevia, sat crassa, atrovirentia, basi ovata. 
Squame exteriores latiuscule, ovato-lanceolatee—lanceolate, 
in apicem longum, angustum protracte, interiores fere equantes, 
patentes— erecto-patentes, hand v. vix marginate, in pag. supe- 
riore serugineo-virescentes, sepe intense violascentes, in pag. 
inferiore atrovirenscentes, apice picez, interiores + lanceo- 
lato-lineares, obscure virescentes, apice vix coloratz v. picez. 
Calathium 40—50 mm. latum, + radians, obscure luteum. 
Ligule marginales subcanaliculate, extus stria intense 
rubropurpurea notate, dentibus obscure purpureis—fere atris, 
interiores dentibus + croceis. 
Antherc polline carentes. 
Stylus luteus; stigmata valde obscura. 
Achenium olivaceo-stramineum, superne spinulosum, czete- 
rum fere leve, 4 mm. longum, 1 mm. latum, pyamide 0,5—0,7 
mm. longo, subconico, rostro c. 11 mm. longo. 
T. maurophyllum är en af Östra Sveriges egendomligare 
arter. I första rummet utmärker den sig genom de mörkt 
gula korgarna med kantblommornas undersida mörkt och inten- 
sivt purpurfärgad, total frånvaro af pollen, mycket mörka, mot 
blomfärgen starkt afbrytande märken samt mörkt grönsvarta 
holkar med utstående eller något uppåtriktade, på insidan 
nästan ärggröna, vid afblomstringen vanligen lifligt rödvioletta, 
långa och långt spetsade fjäll. Bladen äro af en egendomligt 
mörkgrön, i lökgrönt stötande färg, ofta med interlobierna och 
lobvinklarna, stundom äfven öfversta delen af lobparen svart- 
violetta. Flikarna äro hos yngre exemplar svagare tandade 
eller, isynnerhet de öfversta, alldeles helbräddade. De äro i 
allmänhet breda, de öfre eller öfversta deltoidiska med rundad 
rygg, ej sällan med en hög puckel vid basen, de nedre mera ut- 
stående med rakare rygg och rätt ofta uppböjd spets. Tän- 
derna äro korta och spetsiga och, om de uppträda på de öfre 
loberna, ofta uppåtriktade och bredare. När interlobierna bli 
långa, blir deras tandning äfven rikligare och grófre. Ofta få 
de nedre tänderna genom sin storlek utseende af små lober. 
