Holmarna: 
1) Mossön. 
2) Grón- 
holmen. 
3) Killing- 
holmarna. 
Hafverö 
socken. 
Ljungan. 
34 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 10. w:o 4. 
vid Slätterholmen pa sjöns västra sida. För öfrigt fanns in- 
gen vattenvegetation, hvilket till en del torde stä i samband : 
med sjóns djup samt med timmerflottningen, som endast en 
kort tid fórut upphort. 
Af holmarna i sjöns västra del undersöktes följande: 
1) Mossön. Hufvudvegetationen bestod af små buskar 
eller buskträd af Betula odorata och nana, Salix lapponum 
och nigricans, som oftast endast voro bladbärande i grenspet- 
sarna. Enstaka fanns Alnus borealis samt Eriophorum poly- 
stachyon. Af ris voro här Vaccinium uliginosum och Andro- 
meda polifolia formationsbildande. 
2) Grönholmen, större skogbeväxt holme. Här fanns 
rikligt med olika slags ris (Calluna, Empetrum, Vaccinium 
Myrtillus). Vackert formationsbildande var Vaccinium vitis 
idea. På holmens nordöstra sida sågs ej sällsynt Cornus 
suecica bland mikrofyll Trientalis europea samt sparsam och 
lag Sorbus aucuparia, som just blommat ut och hade nagra 
fa, mycket glesa blomkvastar. Vid stranden uppträdde rikligt 
Vaccinium uliginosum och pa strandtufvor Carex Goodnowii, 
som äfven enstaka sags i vattenbrynet pa Mossón. Vidare 
funnos sparsamt Comarum och Andromeda. 
Pa sjöns sydöstra sida ligga två sma holmar, de s. k. 
Killingholmarna. Pa den norra, som saknade buskvegetation, 
var Vaccinium uliginosum formationsbildande, hvarjamte tàm- 
ligen sparsamt iakttogs Cornus suecica samt ganska riklig 
Convallaria majalis. Denna sistnämnda art, som enligt upp- 
gift af landtbrukaren Vallblom på Återvänningen, ej förut 
observerats i trakten, växte i skydd af Vaccinium uliginosum. 
Antagligen hade den här liksom på många ställen i Ljustorps 
socken ej utvecklat några blommor, enär intet spår vare sig 
af dessa eller af frukt kunde upptäckas. Däremot voro bladen 
rikliga, fast tämligen små. 
Inom Hafverö socken undersöktes hufvudsakligen det 
område, som före 1890 tillhört Jämtland samt begränsas af 
Galvattnet, Kroksjön, Harrsjön, Myckelmyrberg och södra 
Mellansjön. Dess största vattendrag är Ljungan, som med 
dess bifloder och dessas källsjöar uppfyller hela denna del 
af socknen. Dess lopp är på det hela taget ganska lugnt, 
hvarvid stundom bildas s. k. sillren (lugnvatten), hvilka hafva 
en tämligen rik vegetation. På några ställen finnas äfven 
strida forsar, såsom Bursforsen och Gråströmmen, hvarefter 
