2 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 10. w:o S. 
Så godt som alla delar af vattenväxter, på hvilka nedan 
omnämnda trichomer setat, ha varit fullständigt omgifna af 
vatten. 
Hottonia palustris L. (Fig. 1—4). 
Alltjämt har det varit mer an 2 dm. långa, krypande 
stjälkar, som varit föremål för mina» undersökningar. Dessa 
stjälkar erhöllos vid bottenskrapning, 1:sta gången tillfälligt- 
vis tillsammans med långa stjälkar till Batrachium suecicum. 
Hottonia-stjälkarna hafva tillhört exemplar, hvilka funnits 
i djupt, sakta rinnande åvatten, och från hvilka i mitt 
minne aldrig några blommande stänglar visat sig uppväxa. 
Stjälkarna voro greniga, mot basen ett stycke försedda med 
birötter och afslutades i toppen med en hop liksom till knop- 
par sammanställda blad. Hos dessa sammanslutningar utväxte 
först en del stamleder undan för undan mellan de yttre bla- 
den, så att dessa parvis kommo isär, men längre fram åtmins- 
tone under hösten förblefvo bladen sammanslutna och bildade 
en så kallad vinterknopp. Ett fullväxt blad, som aflägsnats 
från bladsammanslutningen, var 25 mm. långt, och dettas 
smala, 10 mm. långa flikar voro 1 mm. breda samt sutto 2 
och 2 midtfór hvarandra på en plattad, 1 mm. bred mellan- 
de! af bladet. Hos bladsammanslutningen, isynnerhet om den 
utgjorde en vinterknopp, ligga de yttersta bladen med sin 
nedre, bredare del tätt intill knoppen men äro i sin öfre del 
utätböjda. De blad, som befinna sig flera eller färre innanför 
de nämnda, sluta sig i sin helhet intill de sma, innersta bla- 
den och äro nedtill jämförelsevis breda, hvarjämte deras fli- 
kar vetta mycket uppåt samt sitta tätt intill hvarandra, 
genom hvilket allt de komma att göra nästan samma tjänst 
som en sammanhängande skifva. 
På den utåtvettande baksidan af dessa sammanslutna 
blad, de må sedan föras isär eller fortfarande sitta tätt inpå 
hvarandra i en vinterknopp, finns det många trichomer äfven- 
som i mindre mängd på den närbelägna stammen. Med an- 
ledning af deras form kallar jag dessa trichomer för glandler. 
Har ett af mellersta bladen i sammanslutningen varit i be- 
róring med vanillinsaltsyra, ser man med en god lupp dess 
baksida öfversällad med sma, röda prickar, i mängd aftagande 
mot flikarnas topp. På så sma blad, att deras flikar knappt 
