P. G. E THEORIN, MIKROKEMISKA NOTISER OM TRICHOMER. 27 
senare reagenset sag det ut, som hade innehallet antagit en 
blaviolett bla fárg. Dock far man observera, att det inner- 
sta af cellvaggen kan genom klorzinkjod nagon gang er- 
halla en blåaktig färg. Och dä en sa färgad väggdel kan 
omgifva innehallet, torde det kunna sáttas i frága, om den 
bla färg, man i påpekade fall sett, ej snarare härrör fran 
väggen än fran innehållet hos den fullvaxta men unga sma- 
taggen. 
I allmánhet gjorde Klorzinkjod och andra Jodreagenser, 
om smätaggarna omedelbart fore denna behandling tagits fran 
ett friskt blad, deras sidoväggar gula sa när som pa en deras 
yttersta lamell, hvilken fórblef färglös. Denna lamell, pa ff. 
betecknad med a', var hos de afsedda, yngre smataggarna 
0,0021 mm. tjock men kunde hos smataggar fran äldre 
blad bli 0,0033 mm. tjock samt var alltid i närheten af och 
än mer pa smataggens topp minst dubbelt tjockare än annor- 
städes. Tjockleken af lamellen a' hos småtaggen i fig. 12 ut- 
gjorde fóga mer àn !/; af tjockleken hos stórsta delen af hela 
sidovaggen. Koncentrerad Svafvelsyra gór, att den fran bla- 
det strax före behandlingen tagna smataggens sidovaggar 
svälla och förvandlas till en formlös massa, som sedan fór- 
sprids. Lamellen a’ är därvid mer motståndskraftig och 
bibehåller sig en tid. Är svafvelsyran utspädd, utöfvar hon 
föga inverkan på småtaggens vägg. 
En sådan småtagg som den, hvilken är afbildad i fig. 12, 
får ett dygn eller kortare tid ligga mellan täck- och objekt- 
glasen i stark Kali- eller Natron-lösning, af hvilka jag före- 
dragit den senare, emedan det då bildas ett fast ämne invid 
täckglaskanten, hvarigenom inläggningsvätskan skyddas för 
att bli mycket kolsyrabunden. Efter denna tid har den 
sålunda natronbehandlade smátaggen från ett ännu ej fullt 
grönt blad den beskaffenhet, som förtydligas af fig. 13. Denna 
småtagg är något tjockare än den friska i fig. 12, emedan den 
dels ursprungligen varit det, dels litet förtjockats under natron- 
behandlingen. 
Småtaggens sidoväggar ha vid denna behandling svällt 
ut betydligt, men dess basvägg har ej blifvit tjockare. Små- 
taggens i fig. 12 sidoväggar voro före natronbehandlingen 0,009 
mm. tjocka. Sedan de påverkats af natronet (fig. 13), hade 
deras vänstra sidovägg midtför kröken på den andra erhållit 
en tjocklek af 0,027 mm. eller blifvit 3 gånger så tjock som 
