P. G. E. THEORIN, MIKROKEMISKA NOTISER OM TRICHOMER. 29 
ofta med aterstod af en grynig substans. Nar detta skett, 
kommer smataggens öfre ände att enbart bestå af dess b- 
lager, dà man tydligt marker, att den svällda smätaggväg- 
gens b-lager i verkligheten har fast form. Annu tydligare 
fórnimmer man detta eller att b-lagret àger fast konsistens, 
om hela a-lagret har lossnat och aflägsnats därifrån. Pa 
något sa när enahanda sätt förhålla sig den natronbehand- 
lade och tvättade småtaggväggens ofvannämnda båda lager, 
om de komma i beröring med Ättiksyra eller blott vatten, 
ehuruväl isynnerhet det senare ämnet verkar betydligt mindre 
förstörande på a-lagret. 
Småtaggar med samma storlek och utseende som de först 
nämnda och i fig. 12 afbildade kokades tillika med tillhö- 
rande bladkant i natronlösning till torrhet. Då hade deras 
sidoväggar blifvit 0,026 mm. tjocka, a-lagret hos väggarna 
erhållit en tjocklek af 0,007 mm. och dessas b-lager genast 
blifvit strieradt. Tillförd ättiksyra borttog efter de natron- 
behandlade småtaggarnas urtvättning en jämförelsevis mindre 
del af deras a-lager. Nu anförda behandlingssätt af småtag- 
garna medför den svårigheten, att taggarna lätt lossna från 
sitt underlag, hvarigenom en efterföljande behandling af dem 
med en syra eller ett annat reagens knappt kan företagas, 
hvarför jag icke användt detta förfaringssätt. 
Natronbehandlade småtaggar från ett äldre, fullt grönt 
blad liknade den, som afbildats i fig. 14, hvilken dock var 
mindre än de förut omtalade. När sådana småtaggar tillika 
med tillhörande bladkant tillräckligt länge legat i natronlös- 
ning, ha deras sidoväggar förtjockats nästan så mycket, som 
förut är sagdt, men dessas båda vägglager, a och b, ha oftast 
nästan samma utseende, ehuru b-lagret är något ljusare. 
Vanligen äro båda lagren finstrierade. Om en syra får verka 
på den natronbehandlade småtaggen, försvinner vanligast den 
yttre eller a-lagret motsvarande delen af dess vägg och det 
ej sällan fullständigt, så att endast den b-lagret motsvarande, 
inre väggdelen hos småtaggen återstår. Häraf synes, att 
småtaggar äfven hos äldre blad ha sidoväggar, som, bestå af 
2 utanför hvarandra varande, olika lager. Om småtaggar af 
små dimensioner, de må ha tillhört hvilket blad som helst, 
befunnit sig i natronlösning, hafva de erhållit en oformlig, 
putlik skepnad (fig. 15). Deras cellrum har vanligen förmins- 
kats så mycket, att det blott återstod en liten del däraf 
