P. G. E. THEORIN, MIKROKEMISKA NOTISER OM TRICHOMER. 31 
jodreagenser frambragta gulfärgningen i taggvaggen härrör 
fran dürvarande fóroreningar af lignin och annat, som af 
alkalit undanskaffas. Att lamellen a' ej fárgas af dessa rea- 
genser och länge motstar inverkan af koncentrerad svafvel- 
syra, beror naturligtvis pa den stora mängd kiselsyra, som 
är inlagrad i honom. När småtaggen en tid fått vara i berö- 
ring med stark natronlösning, inträffar det att åtminstone en 
del af väggens kiselsyra förvandlas till natriumsilikat, som 
redan, medan småtaggen befinner sig i natronlösningen, kan 
utlösas, så att taggytan blir ojämn och gropig. När saltsyra 
kommer i beröring med den natronbehandlade småtaggens 
vägg, blir kiselsyran fri och löses i saltsyran, om denna för 
tillfället är tillstädes i tillräcklig mängd, men'visar sig annars 
under mikroskopet såsom små korn. Vid och i närheten af 
taggens öfre ände, där lamellen a’ är tjock och innehåller 
jämförelsevis mycken kiselsyra, har denna syra starkt påver- 
kats af natronlösningen, så att tillförd saltsyra snart undan- 
skaffar hela a-lagret, hvarefter b-lagret därstädes blir tricho- 
mets yta. En del kiselsyra har nog ej isynnerhet längre in 
i a-lagret blifvit silikat genom natronlösningen, och denna 
eventuella del af kiselsyran framträder vid saltsyrans påver- 
kan kanske mest såsom korn, ehuruväl äfven något af den 
möjligen kan upplösas. Att större eller mindre skifvor eller 
stycken af a-lagret aflossna och bortföras, så att i bästa fall 
b-lagret blottas, beror väl på att de båda ofvannämnda rea- 
genserna i a-lagrets inre påträffat kiselsyra, som dock där 
torde förekomma lagervis, sannolikt med mellanliggande kisel- 
syrafria cellulosa-skifvor. Under a-lagrets upplösning i kop- 
karoxidammoniak ger kiselsyran sin förekomst på sina ställen 
i detsamma tillkänna som en kornig återstod. Med säkerhet 
kan jag slutligen säga, att småtaggväggens b-lager saknar 
kiselsyra. 
Ofta nämnda b-lager färgas blåviolett blått af klorzinkjod 
och upplöses åtminstone till sin inre del af kopparoxidam- 
moniak. Men dessa båda reaktioner hos b-lagret kunna lika 
väl betyda, att detta utgöres af hemicellulosa, som att det 
består af cellulosa. Den betydliga svällning till den 4-dubbla, 
ursprungliga tjockleken, som b-lagret är underkastadt, då det 
befinner sig i stark natronlösning, gör mig särdeles benägen 
att anse detsamma utgöras af väggförstärkande Hemicellulosa, 
isynnerhet som detta ämne besitter frändskaper med de genom 
