32 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 10. w:o S. 
alkalier lätt svallbara pektinämnena. Och jag styrkes i denna 
min mening, att b-lagret utgóres af hemicellulosa, af den 
omständigheten, att, när man kokar natronbehandlade smá- 
taggar, som sedan paverkats af saltsyra, i Glycerin pa objekt- 
glaset genom att fora detta upprepade ganger ófver och fórbi 
spritlagan, stórre eller mindre delar af sidovaggarnas b-lager 
upplösas, ja stundom sa mycket af väggarna, att nästan hela 
och vid stark kokning hela deras b-lager fórsvinner. Att 
upplösning i glycerin, som kokar, är godt igenkänningsmedel 
for hemicellulosa till åtskillnad fran cellulosa, det finnes om- 
taladt hos H. Eurer |. c., sid 79. Denna vàxts smataggar 
äro synnerligen sköra. Ej blott den yttre, kiselsyrabemángda 
delen af taggväggen, utan äfven dennas inre, något litet horn- 
artade del afbrytas mycket lätt och fort, hvilket senare för- ' 
hållande i någon mån torde bero därpå, att småtaggväggens 
b-lager med mycken säkerhet består af hemicellulosa. 
Det innanför ytlamellen befintliga a-lagret färgas hos 
den natronbehandlade taggväggen blåviolett blått af klor- 
zinkjod, och, som detsamma upplöses af kopparoxidammoniak, 
här och där med en kornig återstod, men däremot icke upp- 
löses af kokande glycerin, har jag ingen anledning att antaga 
annat, än att den inre, större, endast något kiselsyrahaltiga 
delen af a-lagret är, sedan organiska föroreningar undan- 
skaffats, vanlig cellulosa. Lamellen a' är så starkt kiselsyrabe- 
mängd, att blåfärgning hos honom med klorzinkjod aldrig sker, 
men som den organiska substans, hvari den myckna kiselsyran 
är inblandad, upplöses af kopparoxidammoniak med återstod 
af ett kornigt ämne, utgöres väl denna substans också af 
vanlig cellulosa. 
Carex acuta L. (Fig. 16—19). 
Bladkantens smátaggar likna dem, som afbildats hos 
»grás och halfgräs» i fig. 35, men de nu undersökta hade 
mindre tjock vàgg, nagot grundare basdel och hvassare spets 
an de förra. En af de senare är afritad i fig. 16, som med- 
tagits till jämförelse med fig. 17. 
Sádana smátaggar som de i fig. 16 afbildade voro om- 
kring 0,1 mm. langa, rüknadt fran taggspetsen till motsta- 
ende bashórn, och hade 0,07—0,08s mm. tjocka, sa kallade 
sidoväggar. Dessa väggar blefvo gula, dà de påverkades af 
