P. G. E. THEORIN, MIKROKEMISKA NOTISER OM TRICHOMER 37 
Om seabritier och smátaggar, som natronbehandlats och 
sedan genom urtvättning befriats fran detta reagens, komma 
i beróring med klorzinkjod, blir hela deras nu mycket tjocka 
sidovügg riktigt blaviolett bla, vanligast dock med undantag 
af en vüggens yttersta lamell, som bibehaller sig farglés och 
är tydligt tunnare än motsvarande lamell hos halfgrasen. 
När natronbehandlade scabritier och småtaggar, som där- 
efter varit i beröring med saltsyra, kokats i glycerin på 
objektglaset, genom att detta upprepade gånger rätt länge 
förts öfver och förbi spritlågan, har deras förut smala och 
ofta knappt märkbara cellrum blifvit betydligt större och hos 
scabritierna ofta mycket stort, d. v. s. en större del eller det 
allra mesta af deras b-lager eller af det inre af deras genom 
natronet svällda sidoväggar har upplösts under förutnämnda 
kokning i glycerin. 
Nu lämnade redogörelse för några reagensers inverkan 
på scabritiers och småtaggars sidoväggar hos Hafren utvisar, 
om den jämföres med den tidigare gjorda framställningen af 
samma reagensers inflytande på trichomernas sidoväggar hos 
ett par Halfgräs, att i hufvudsak en omisskännlig öfverens- 
stämmelse med afseende på beskaffenheten och sammansätt- 
ningen af trichomernas sidoväggar existerar hos Hafre och 
de förut omnämnda Halfgräsen. 
Följande afvikelser från Halfgräsen rörande respektive 
trichomers sidoväggars mikrokemi äro dock att beakta hos 
Hafren. Synnerligen anmärkningsvärdt är det, att efter natro- 
nets inverkan den yttre väggdelen med vanligt väggutseende 
eller a-lagret är hos Hafrens småtaggar jämförelsevis smalt 
och hos dess scabritier mycket smalt, hvadan den i Hafrens 
trichomvägg inlagrade kiselsyran, såsom hafvande ett mindre 
omfång af väggen till sitt förfogande men ändå såsom varande 
inblandad i rätt mycket organisk substans, måste där finnas 
till mindre mängd än i Halfgräsens trichomvägg, hvars ytla- 
mell är tydligt tjockare, och som har tjockare a-lager i sin 
helhet. Annars uppges det i litteraturen, att gräsens hud- 
cellers yttre väggar skulle innehålla mer inlagrad kiselsyra 
än halfgräsens. 
En annan egendomlighet för Hafrens trichomers sido- 
väggar är, att där befintlig kiselsyra efter en kort tid upplöses 
af koncentrerad svafvelsyra äfven i deras yttersta lamell, 
hvilken först efter en lång tid förintas af svafvelsyra hos 
