P. G. E. THEORIN, MIKROKEMISKA NOTISER OM TRICHOMER. 39 
moniak till natronbehandlade och rentvättade smataggar gor, 
att deras cellrum, som nu blifvit mycket litet eller fórsvunnit, 
syns tydligt samt blir stórre och stórre, samtidigt som fran 
deras yta aflossnade stycken upplósas med kvarlümnande af 
ett kornigt ämne. Da natronbehandlade smätaggar päver- 
kats af saltsyra, ser man, att deras b-väggdel har fast form 
och fått skarpare begränsning. Fran smataggarnas yta aflägs- 
nas stycken och inmängd kiselsyra upplöses eller framträder 
som korn, men allt detta sker langsamt och ej i nàgon stor 
mängd. I glycerin koke man pa nämndt sätt smataggar, 
som behandlats med natronlósning och därpå med saltsyra. 
Man skall dà finna, att det mesta af deras b-lager upplöses, 
sa att ett stort rum kommer till synlighet i smataggens inre. 
Molinias smataggar förhålla sig, efter hvad nu omtalats, 
till samma reagenser pa samma sätt som förut beskrifna tri- 
chomer hos Avena. Hos båda ar den yttre, med kiselsyra 
bemängda väggdelen smal och den inre, genom natron myc- 
ket utsvällda väggdelen ofantligt tjock i förhållande till den 
förra, hvilken inre vàggdel såsom löslig i kokande glycerin 
utan tvifvel består af hemicellulosa. Hos bådas trichomer 
kan den i deras vägg inblandade kiselsyran lösas af koncen- 
trerad svafvelsyra. Att den organiska substans, hvari nämnda 
kiselsyra är inlagrad, består af cellulosa, finner man, däraf 
att den löses af kopparoxidammoniak med kvarlämning af 
ett kornigt ämne men icke af kokande glycerin. På samma 
sätt, som småtaggars och scabritiers vägg är beskaffad hos 
Avena och Molinia, är den det sannolikt hos många andra gräs. 
Poa annua L. (Fig. 23 och 24). 
Ehuru bladkanten ej kännes sträf, uppträda på honom 
hos många blad några scabritier, som ibland äro flera och 
ibland färre och sitta glest eller stundom något tätare men 
alltid på jämförelsevis större afstånd från hvarandra. De 
flesta scabritier hade det utseende, som fig. 23 utvisar. Det 
här afbildade var 0,061 mm. långt, och dess fria del var 0,012 
mm. lång eller utgjorde omkring !/; af scabritiets hela längd. 
Dettas största höjd var 0,02 mm. Ibland är scabritiets bas- 
del längre, då dess hela längd kan vara 0,075 mm. och dess 
höjd något mindre än de vanligas, men dess fria del utgör 
ändå nära !/; af det hela. Scabritiets fria del befinner sig 
