P. G. E. THEORIN, MIKROKEMISKA NOTISER OM TRICHOMER. 41 
terst af en rätt smal, som vägg tydligt synlig del och därin- 
nanfor af ett halfgenomskinligt ämne. Man late saltsyra verka 
pa det natronbehandlade scabritiet, och man finner da, dels 
att den förutnämnda, yttre vaggdelen med vanligt vaggutse- 
ende syns àn tydligare, dels att det innanfór honom fram- 
träder en ljusare men ändå tydligt synlig, svälld väggdel, som 
dock fórtjockats mycket mindre an b-lagret i väggarna till 
stráfhetsalstrare hos andra grüs och knappt blifvit dubbelt 
sa tjock (eller 0,005—0.006 mm. tj.) som hela den obehand- 
lade scabritieväggen. Innanför den ljusare, svällda väggde- 
len finns det efter natronets och saltsyrans verkan pà P. 
annuas scabritier ett bra nog stort cellrum, under det att 
hos Avena och Molinia det genom natronet mycket svüllda 
b-lagret af smataggars och scabritiers sidovaggar fórtrünger 
hela eller nästan hela cellrummet. Hvad som dessutom fór- 
tjänar bemärkas det är, att saltsyra endast ganska obetyd- 
ligt förmår söndertrasa det yttre af de natronbehandlade sca- 
britiernas vägg hos P. annua. Då klorzinkjod kommer i be- 
röring med det natronbehandlade och sedan rentvättade sca- 
britiet, blifva dess väggar genast blåviolett blå utom dess 
fria dels yttersta spets och vanligen äfven utom en mycket 
smal strimma af ytan på dess ytterväggar, hvilka båda sca- 
britieväggdelar då hålla sig färglösa. 
Af hvad nu är sagdt framgår det, att P. annuas scabri- 
tievägg förhåller sig till reagenserna på något så när samma 
sätt som de båda föregående gräsens sträfhetsalstrares väg- 
gar. Det, som i detta hänseende gör P. annuas scabritievägg 
delvis olika Avenas och Molinias småtagg- och scabritie-väg- 
gar, beror hufvudsakligen på P. annuas blott skenbara sträf- 
hetsalstrares svagt utbildade väggar, som vid försök med 
reagenser gifva denna sin svaghet tillkänna. Särskildt bör 
det betonas, att scabritiets yttersta, med kiselsyra inmängda 
lamell är mycket smal och tunn samt måtte innehålla jäm- 
förelsevis rätt litet af kiselsyra, enär saltsyra knappt föran- 
leder aflossnandet och borttagandet af något från det nat- 
ronbehandlade scabritiets yta. 
Arkiv för botanik. Band 10. N:o 8. 3” 
