EWALD STERNER, JUKKASJARVIOMRADETS FLORA. 41 
Såsom i inledningen till denna uppsats nämndes, ar det 
under närmare 300 ar, som vegetationen kring Jukkasjärvi rönt 
inflytande från människans sida. Jukkasjärvibyarna hafva 
på grund af sin höga ålder och sitt utmärkta läge i Torne älfs 
dalgång haft en ganska talrik befolkning, lappmarknader hållas 
där årligen o. s. v., hvilket allt gör, att den indirekta eller direkta 
inverkan människan haft på traktens ursprungliga flora varit 
af vidsträckt omfattning. Byn Jukkasjärvi kan betraktas 
som en kulturhärd i konkret bemärkelse. Åkerbruk idkades 
säkerligen redan under de första åren af byns tillvaro af de bo- 
fasta finnarna, ursprunglig mark förvandlades till åker och äng 
0. s. v., och nybyggets betydelse för Tornedalen och Jukkas- 
järvi sockens lappar har ej varit ringa. — Nya växtarter in- 
fördes direkt med utsäde etc., indirekt fick floran ett tillskott af 
anthropokora arten, som kommo med transportmedel, embal- 
lage etc., hö från kusttrakter eller längre mot söder belägna 
orter. 
Emellertid producerade byn en stor del af de nödvändiga 
födoämnena, som där konsumerades, och importen från andra 
platser var på långt när ej så stor, som t. ex. Kiruna i våra da- 
gar uppvisar. Detta å sin sida har haft direkt inverkan på 
vegetationen, hvilket med önskvärd tydlighet framgår, om 
man verkställer en jämförelse mellan resultatet af den 300- 
åriga successiva växtimporten i Jukkasjärvi och den forcerade 
i Kiruna, som knappast pågått längre än 10 år. Dessa bägge 
orter ligga ungefär lika nordligt, hafva likartadt klimat och 
betingelserna för de införda arternas fortsatta existens äro 
ungefär desamma. Då emellertid Kiruna på grund af järn- 
vägen under de 10 åren stått i en liflig förbindelse med andra 
trakter och företrädesvis hämtat alster från dessa, har Jukkas- 
järvi ända tills på sista tiden varit hänvisadt att till större de- 
