HUGO DAHLSTEDT, VASTSVENSKA TARAXACA. 3 
turliga växtsamhällen, dels äro de af många tecken att döma 
relikter fran tiden fór ekflorans stórsta utbredning. I vastra 
delen af omradet och i ànnu hógre grad mot norr dominera eller 
fórekomma uteslutande arter, som üro mycket afvikande fràn 
södra Sveriges. De mest karakteristiska arterna aro: 7'. nevo- 
sum Dautsr., T. spectabile Dauust. och T. croceum DAHLST. 
(coll.), hvilka alla uppträda i den alpina regionen, hvarest den 
sistnämnda rent af utgör en karaktärsväxt, men som äfven aro 
allmant spridda i lagre regioner, dir de upptráda pa myrar och 
vata ängar samt utefter vattendragen anda ned till kusten. I 
väster tränga representanter af denna flora sa långt ned mot 
söder som till Dalsland. Längst i norr vidtager ett mindre 
område med utprägladt arktisk-alpina former. 
Hvad åter de båda sydsvenska områdena beträffar, sa beror 
deras olikhet i främsta rummet på de ganska skiljaktigt sam- 
mansatta flororna på deras kuststräckor. För att nämna några 
exempel så är på östkusten 7. balticum DAHLST. allmän från 
Gäfle ända ned till s.-v. Skåne och därifrån utbredd på de danska 
öarna. På västkusten är den däremot endast anträffad på ett 
par lokaler i Göteborgs skärgård. 7T. palustre (EHRH.) är på 
östkusten utbredd fran Gäflebukten till södra Småland. Häri- 
från är den spridd inom ett sammanhängande område, som be- 
gränsas af tvenne linjer, dragna från Gäflebukten å ena sidan 
och sydspetsen af Kalmar län å andra sidan och som sammanlöpa 
vid Karlstad. Utom detta område känner man den från en 
lokal i Göteborgs skärgård. Denna förekomst står utan tvifvel 
i samband med lokalerna vid Vánern.' Västkusten hyser på en 
mängd lokaler såsom karaktärsväxter de båda formerna af Ob- 
liqua, nämligen T. obliquum (FR.) Danursm. och T. platyglos- 
sum RAUNK., hvaremot pa östkusten med undantag af Gottland 
och Oland dessa arter alldeles saknas. I de inre delarna synes 
i sóder denna skillnad vara mindre utpráglad, men den framtra- 
der däremot särdeles val hvad beträffar landskapen pa båda 
sidor om Vättern. Väster- och Östergötland hysa hvar för sig 
sina skilda, allmänt spridda och karakteristiska arter. En 
sådan för Östgötaslätten så karakteristisk och tongifvande, på 
såväl odlad som naturlig mark ymnigt förekommande form som 
! De af mig i »Taraxacum palustre (EHRH.) und verwandte Arten in 
Skandinavien» uppgifna lokalerna fran Danmark torde enligt anteckningar 
i Köpenhamns bot. museums herbarium vara tvifvelaktiga. Exemplaren 
lägo inblandade bland 7. balticum DanrsT. och ha möjligen ditkommit af 
misstag. I senare tid har arten ej àterfunnits i Danmark. 
