52 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 10. w:o 1l. 
gustum, + acutum attenuate et summ: + lanceolate acumi- 
nate, subtus obscure virides—atrovirides, sepe + conspicue 
marginate, marginibus ssepe purpurascentes et apicem ver- 
sus picez, apice ipso purpureo, + araneoso, supra letius—sat 
obscure virides, tote v. in marginibus apicemque versus szpius 
+ obseure—dilute purpureo-violacex, interiores e basi latiore 
lineari-lanceolate, cito in apicem angustum, longum attenuate, 
obscure virides—atrovirides, apicem versus picez et apice ipso + 
purpureo. 
Calathiwm sat plenum—subradians, 40—45 (—50) mm. 
latum, + convexum, sat obscure luteum. 
Ligule marginales + canaliculatz, extus stria inferne rubro- 
violacea superne olivaceo-purpurea notate, interiores apice 
dentium rubre v. crocee. 
Antherc polline replete. 
Stylus virescens, siecus sat obscurus, excedens. 
Achenium obscure olivaceum, apice in pyramiden sensim 
abeunte, + longe et acute—breve et late spinulosum, ezeterum 
breve spinulosum—tuberculatum, inferne + tuberculatum v. 
basi ipsa + leve, 2,5—3 mm. longum, 0,75 mm. latum, pyra- 
mide inferne spinuloso, 0,5—0,7 mm. longo, subeylindrico, 
rostro 10—12 mm. longo. 
Denna art utmärker sig särskildt genom sina vanligen 
sparsamt flikade, ofta med blott 2—3 par flikar fórsedda 
ytter- och mellanblad med lànga och oftast smala, smátan- 
dade interlobier, de stora, ofta lànga, i allmànhet alldeles 
helbräddade ändflikarna och de mycket korta och breda hol- 
karna med löst uppåtriktade eller nästan tilltryckta ytter- 
holkfjäll samt den tata, hvita luddkransen under holkbasen. 
De yttre och mellersta bladen hafva i allmánhet smala och 
lànga skaft. Deras nedre flikar aro mycket korta men breda 
och pa ófverkanten syltandade samt bli ofta sa sma, att de 
fa utseende af längre tänder. Uppåt tilltaga de hastigt eller 
plótsligt i làngd och storlek samt üro m. el. m. nedátriktade 
med utstående eller nedätriktade skarpa spetsar och rak eller 
hvälfd, i spetsen småningom öfvergäende kant. Stundom bli de 
nästan klolikt krökta. De inåt i rosetten utvecklade bladen, som 
oftast framkomma först vid blomningens slut eller efter densam- 
ma, bli allt mer och mer hela, idet de tättsyltandadeloberna grad- 
vis förminskas och rycka allt närmare hvarandra, till dess bladet 
blir ojämnt tandadt af olikstora, sylhvassa, nedåtriktade tänder. 
