HUGO DAHLSTEDT, VASTSVENSKA TARAXACA, 59 
Involucra angusta, sat elongata obscure olivaceo-viridia, 
basi + ovato-rotundata. 
Squame exteriores + reflexz, late lineari-lanceolat&, sub- 
tus obscure virides et picez v. obscure violascentes, supra dilutius 
virides v. atrovirides, sepe + dilute violascentes, apice + pur- 
puree. interiores latiuscule lineari-lanceolate, apice + atro- 
purpurez, sub apice, corniculo brevi, obscuro predite. 
Calathium c. 40 mm. latum, sat obscure lutum, radians. 
Ligule marginales extus stria obscure olivaceo-purpurea 
notate. 
Anthere (spe parce) pollinifere. 
Achenium fusco-olivaceum, apice breve spinulosum, czte- 
rum p. max. p. tuberculatum v. in inf. parte leve, 2,75 mm. 
longum, 1 mm. latum, pyramide usque 1 mm. longo subconico, 
rostro 8—9 mm. longo. 
Utmärker sig genom sina särdeles likformigt flikade blad 
med tätt sittande, korta eller medellånga, deltoidiska, tämligen 
nedåtriktade eller utstående lober, vanligen små triangulära, 
kort tillspetsade ändlober och smala, tämligen långa holkar med 
tillbakaböjda ytterfjäll samt glesa korgar. 
Loberna äro talrika och ofta mycket höga samt stöta i regel 
omedelbart intill hvarandra. Endast undantagsvis utvecklas 
korta interlober. På bladets midt äro loberna längst och bre- 
dast samt aftaga småningom i storlek mot spetsen och basen, 
utom hos de inre bladen, där de uppåt tilltaga i storlek mot den 
m. el. m. breda och tämligen långa ändloben. De flesta äro 
på sin öfre kant regelbundet syltandade utom de öfversta, som 
vanligen äro helbräddade. På en del lokaler erhålla bladen sma- 
lare och djupare flikar, hvilkas öfre kanter bli längre och mera 
oregelbundet tandade. Hos dylika blad få äfven de öfre loberna 
en eller annan större tand. I allmänhet äro de bredare inner- 
bladen ej utbildade vid blomningen. Hos yngre exemplar eller 
sådana från fuktig eller våt lokal likna ett större eller mindre 
antal af bladen m. el. m. innerbladen. Hos dessa äro de näm- 
ligen m. el. m. omvändt äggrundt-aflånga med likformiga, korta 
och breda lober och stor bred, m. el. m. spetsig, helbräddad eller 
nedtill med en eller några få tänder försedd ändlob. 
Arten är tydligen besläktad såväl med T. onychodontum 
DAHLST., som med T. brevisectum PALMGR. Från den förra är 
den utan svårighet skild genom de korta och breda, tättsittande, 
likformiga och deltoidiska loberna, de inre bladens helare änd- 
