16 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 10. w:o 12. 
NIUS (U. L.), J. ÅNGSTRÖM)! 1867 Hs. HOLMGREN (S.), 1868 
C. INDEBETOU och G. Juin (L.); Käskats 1891 E. Nyman 
(L.), Tallhed 1910 O. VESTERLUND; Kaitum 1867 HJ. Horw- 
GREN (8.), 1868 C. INDEBETOU (S), 1893 E. Nyman; Kamojock 
1891 E. Nyman; Snjärak 1749 L. Montrn,? 1891 E. Nyman; 
Njammats 1891 E. Nyman. Kvickjock J. E. WIKSTRÖM, 1850 
A. DAHLBERG, 1864 C. FREpIKsson; Valliskogen 1867 Hy». 
HOLMGREN (S.); Rundijaur 1859 E. ÄHRLING; Virijaur 1893 
A. ULANDER. 
Torne lappmark. Juckasjärvi 1852 R. F. FRISTEDT och 
F. J. BJÖRNSTRÖM; Kurravaara R. F. Fristept (U. L.); 
Vittangi, Tärpijänkä 1852 R. F. FRISTEDT; Parackavaara 
1876 J. A. AuRELL. Karesuando, L. L. LzsTApivs (S.); Idi- 
vuoma G. WAHLENBERG (U.). 
Splachnum melanoeaulon (WAHLENB.) SCHW&GR. 
1811. Splachnum luteum B melanocaulon; WAHLENBERG, Magazin 
Naturf. Freunde. Berlin. 5, sid. 294. 
1823. Splachnum melanocaulon; SCHW.EGRICHEN, Species muscor. 
frond. Suppl. secund. Sid. 28, tafl. 109. 
1873. Splachnum luteum L. var. pygmeum; NORRLIN, Notiser ur sällsk. 
pro fauna et flora fenn. forh. Häfte 13, sid. 300. 
Foliis rhombeo—ovalibus, subplanis, jam ex infra me- 
dium densiuscule dentatis, cellulis quadruplo minoribus, rhom- 
beo—rectangularibus; seta superne sensim anguste obconica, 
nigro—purpurea; hypophysi demum explanata, pallida, cellulis 
magnis, rectangularibus, stomatibus sat parvis, paucissimis; 
theca elliptico— ovata, sieca medio valde clapsydreformi— 
constricta, fusco—purpurea; dentibus angustis; operculo hu- 
millime conico; calyptra cucullata. 
Bladen, utgáende fran en smal och kort bas, aro bredt 
rhombiska—ovala, hastigt tillspetsade, nästan platta och i 
kanterna anda fran midten rätt tätt tandade; bladspetsen sä- 
gad, rätt kort och bred, tillspetsad och kólad. Cellvafnaden ar 
los af rhombiska—rektangulära celler, som bilda en föga tyd- 
lig rand. Kapselskaftet kort, rödt— mörkt purpurfargadt, upp- 
till småningom tjockare och pa grund däraf smalt koniskt, 
faradt och bredt pipigt, upptill vridet at vanster. Hypofysen 
ar liten, halfklotformig, till slut utplattad, blekt gul, besta- 
1 ÅNGSTRÖM 3, sid. 95. 
? LINNÉ 1, sid. 9. 
