ALMQUIST, SKANDINAVISKA FORMER AF ROSA AFZELIANA. 3 
inom A. Afzelianas stora och villsamma formomrade; i en rent 
naturlig systematisering har den intet berättigande, och jag 
anser därför riktigast att i den följande framställningen upp- 
stálla vissa gif. ss. var. af nàgon glauca, sàdana nàmligen som 
de ofvan nämnda endast genom mer utpräglad harighet fran 
hirtilli-ff. skiljbara. 
MarssoN har förklarat gif. for de formrikaste och svåraste 
att utreda bland alla Afzeliane, och jag har intet skal att hari 
motsäga honom. Det var mig länge fullkomligt omöjligt att 
reda t. ex. de otaliga Svartsjö-ffna och finna tydlig identitet mel- 
lan några af dessa och de mig något bättre bekanta Mölnbo-ffna. 
Först vid granskningen af det rika materialet från sista somma- 
ren blef detta mig möjligt, genom jämförelse med glauce från 
samma trakt. Jag fann, att de skenbart så intrasslade formse- 
rierna utan större svårighet läto uppreda sig 1 fullt fristående 
formområden, hvart svarande mot en specialart af glauca och 
skiljbart från närmaste glf-områden genom alldeles samma ka- 
raktärer, hvarmed motsvarande gl. läto sig begränsa; motsva- 
righeten mellan gl. och glf. visade sig så skarp, att bilderna af de 
förra i »Skand. ff. af R. gl.» förträffligt kunde användas äfven 
till bestämning af glf. (samma erfarenhet har C. TRAAEN haft). 
Det visade sig vidare, att med undantag af ett par af Svartsjö- 
traktens raraste (ceruleata, Acharii)' hvarje gl. hade sin motsva- 
rande glf. Men habituellt hade de flesta af dessa glf. en viss 
likhet med den i denna trakt afgjort förhärskande melarensis, 
ett egendomligt fall af »härmning» (jfr »Skand. ff. af R. gl.», 
sid. 21, noten), som nog icke gjort så litet till att förr för mig 
försvåra formutredningen, då äfven alldeles icke närbesläktade 
ff. på ögat gjorde intryck af en melarensis i någon sorts förkläd- 
nad. 
Ett liknande resultat gaf den noggrannare undersökningen 
af Mölnbo-ffna af glf., som är långt mindre ymniga och mång- 
formiga, och bland hvilka helt andra typer förhärska (hirsutula 
och molliformis, motsvarande gl. prolatula och Acharii; melaren- 
sis saknas här alldeles, liksom äfven motsvarande gl. saturella ); 
äfven här funnos mot flertalet gl. svarande glf., ofta endast före- 
kommande i ett individ eller ett bestånd, genomgående i närhe- 
ten af motsvarande gl. Stockholmstrakten har melarensis all- 
màn, öfriga gif. fà och sällsynta, på samma sätt Roslagen enligt 
BERLINS mycket stora samlingar; alla här funna glf. förekomma 
! Sir Bihanget, anm. till sid. 102. 
