ALMQUIST, SKANDINAVISKA FORMER AF ROSA AFZELIANA. ol 
Uppträder bade som grund-f., sub- och per-f., liksom äfven 
som hirti- (Ölands-ffna) och tersi-. Torslunda-fn. ar delvis 
pyknocefal, Vàrdinge-fn. närmar sig darat. 
15. R. Afz. gl. galactizans, Ar. vv. glf. 
Var. glf. brevikensis n. var. 
(Hirti-Traaenii.) 
Folia infra parce pilosula minusque (ut solito in g/f.) pro- 
funde serrata, cetera omnino ut in gl. T'raaenii cujus hoc loco 
diagnosis datur (cfr. »Skand. ff. &» fig. 63): fol. firmula, opace 
dilutius viridula, + anguste ovalia (e ex ovato) parte apicali 
elongata marginibus subrectis usque ad apicem haud vel minus 
distincte acuminatum, etiam in fol. inferioribus conspicua apice 
acutato vel saltem alte rotundato, subcrebre vulgo profundius 
serrata dentibus angustis basi minus lata marginibus subrectis 
equaliter in cuspidem attenuatis vulgo acutam at non subula- 
tam, fol. inferiorum s:zpe obtusis; aculei acervati basi elongata 
media parte subgracili porrecta apice elongato declinato— 
areuato, pauci vulgo immixti breves subaciculares; foliola 
sepalorum latiuscula, vulgo laciniato-dentata. 
Ehuru jag af denna g/f. endast sett ett enda ex. och detta 
ganska ofullständigt, anser jag berattigadt att därpå grunda 
denna nya var., dà det tydligt skiljer sig fran alla andra af mig 
sedda glf. genom att visa samtliga för gl. T'raaenei utmärkande 
karaktärsdrag (fransedt att sagningen är mindre djup an den 
för Traaenii normala, en hos gíf., som pa flere ställen visats 
ganska vanlig egendomlighet): rätt fasta, svagt pruinösa, sna- 
rast matt ljusgróna blad (kanterna liksom fodret gárna ródvio- 
letta), till grundform smalt ovala, med starkt utdragen toppdel, 
nästan raktandad ända till den icke eller mindre tydligt uddbil- 
dande spetsen — toppdelens starka utveckling gor de öfre bla- 
den bredast nära basen och därifrån jämnt smalnande mot spet- 
sen, och visar sig äfven hos de nedre bladen märkbar genom 
toppens skärpning eller åtminstone höga rundning; sagningen 
ganska tät, med smala tänder, med rätt lång, nästan raksidig 
tillspetsning, hos öfre bladen skarp utan syludd, hos de nedre 
ofta trubbig; taggar hopade, med långa baser, rätt svag, utåt- 
riktad mellandel, förlängd m. el. m. krokböjd spets (allt gemen- 
samt med öfriga galactizans-ff.), vanligen med inblandning af 
