ALMQUIST, SKANDINAVISKA FORMER AF ROSA AFZELIANA. 53 
latissima immo supra medium fol.; inferiora apice sepe subtrun- 
cato), dentibus latioribus brevioribus at acutius cuspidatis, dorso 
sepe curvatulo apice inclinato, aculeis brevioribus, colore foli- 
orum vulgo obscuriore. 
Skild fran föregående pa samma sätt som gl. orbicans fran 
Traaenii: blad breda, med mycket kortare toppdel, hvarigenom 
öfre bladen fa största bredden pa midten och de nedre, sár- 
skildt sidosmabladen, fa en nästan tvärhuggen topp, sådan jag 
endast sett hos gl. detruncata; tànder bredare och kortare, men 
hvassare tillspetsade och mer bójda, med isynnerhet pà de nedre 
bladen buktig ryggkant och inàtlutande topp; taggar kortare; 
bladfárg som det synes mórkare. 
Hall. Gottskär (Tyra ANDERSSON; hirti- och grund-f.); 
Gbg. Annedal (WINsLow; tersi- och sub-f.) Som ofvan 
sagts, vaxer pa bada lokalerna den nàstan lika sállsynta gl. or- 
bicans. 
Var. glf. Langei ScHEeurz »Stud. &» sid. 30. 
(Hirti-extensifrons.) 
Bild 31 (Sj. Hellebek: P. F. LUNDQVIST). 
Foliola infra pilosula; ceterum ut gl. extensifrons, cujus hoc 
loco diagnosis datur: a gl. T'raaenii preterea simili distinguitur: 
colore fol. pallidiore magis glauco, basi fol. latiore parte apicali 
etiam magis elongata numquam acuminata, fol. e ideo elongate 
ovato, d—a + exacte ovalibus, serratura paullo minus profunda 
magisque patenti remotaque, aculeis pallidis basi haud elongata; 
foliola sepalorum late lanceolata. Pseudocarpia pyriformia, 
in f. orig. rotundate, in ff. suecicis anguste subturbinate. 
Frànsedt bladundersidans harighet fullkomligt ófverens- 
stammande med gl. extensifrons och med denna delande dess, 
som det tyckes, mellanställning mellan à ena sidan T'raaen?i och 
ovatidens, à andra sidan levigata och letecolorans, om hvilka 
onekligen mycket påminner: den blek-glaucescenta färgtonen, 
den smala, làngdragna bladformen alldelesutan uddbildning, den 
rätt djupa, öppna sagningen med raka, smala men föga hvassa 
tandtoppar, de föga làngbasiga, bleka taggarna (jfr bild 39— 
41, hvaraf äfven framgå formskillnaderna i blad och tänder). 
Med det otillräckliga material samlingarna af hithörande ff. 
ännu innehålla anser jag denna släktskapsfråga omöjlig att af- 
göra och låter denna f. ad interim stå kvar i den äfven för öfrigt 
