ALMQUIST, SKANDINAVISKA FORMER AF ROSA AFZELIANA. 59 
lade f. utgör Matssons 8 enclitica, ar i motsats mot melarensis- 
typen en tersi-f. med ganska ringa hárighet. Bladfargen ar 
ganska egendomlig, snarast mattgrón med gragul fargton; blad- 
formen aflàngt oval med föga spetsad topp alldeles utan uddbild- 
ning, tanderna atstrukna men fóga bójda, smala, langa, med 
långt utdragen, föga hvass udd; taggarna nästan alldeles som 
hos föregående kollektivart, endast något svagare och blekare 
(blekt brun- eller gulaktiga) och med i allmänhet något kortare 
bas, alltid med nedbójd eller krokböjd spets! (hos närstående 
vv. ofta raka, som normalt hos gr. letecolorantes); fodersmablad 
smala, utdragna (ett godt skiljemärke från åtskilliga snarlika 
ff. både bland gr. B och C), kronblad bleka, nypon n. klotrunda. 
Af mig endast sedd från Marstrand (A. LINDSTRÖM, O. NORD- 
STEDT; enligt MATSSON flerstädes i samma trakt af Bohuslän) 
samt N. Vasser nära Tönsberg (C. TRAAEN). Endast grund-f. 
MaTSSONS 2 centrodon skiljer sig genom bladens bredare run- 
dade bas, längre tillspetsade toppdel (öfre bladen fà därigenom 
m. el. m. ággrund form) samt mindre àtstrukna, bredare tinder. 
Hit torde vara att fora ff. fran: Boh. Orust, Klefva (J. A. Ga- 
BRIELSSON ), Marstrand sällsynt, ss. af A. LINDSTRÖM endast fun- 
nen pa en lokal, Alphyddan; Gbg. Arendal och Billdal (Wrws- 
LOW; pa sistnämnda lokal hirti-f., grund-f. och sub-f.); Hall. 
Stafsinge, Li station och Sóndrum, Eketanga, Sloinge, Baste, 
Skummeslóf kyrka (F. ALFVENGREN) — F. centrodon utgór ett 
tydligt fórbindelseled till de fóljande, som mer patagligt ut- 
göra motsvarande gif. till gl. *Lindstroemii olika ff.: 
1. Hirti-productula (bild 35): kortare tänder, bladtopp na- 
got tillspetsad; 2 ff.: 
a. En korttandad, raktaggig, patagligen mager f. (hel- 
skottet pa bilden) fran Sm. Hagby socken (ERIK ALM- 
QUIST). Nästan fullkomligt identiska ff. tagna Hall. 
Söndrum, Kristineberg (F. AHLFVENGREN) och N. 
Sogndal (C. TRAAEN). 
b. Var. pycnadena Mrs. (de lösa bladen på bilden), sär- 
deles egendomligt utbildad, starkt pyknocefal samt 
bredtands-f. (den enda jag sett inom hela arietaria- 
komplexet; som vanligt framkommer dock på en del 
blad den ursprungliga smala tandtypen); dessutom skild 
! Blomskottets öfversta taggar sitta vanligen motsatta och likna ett 
par gumshorn, hvilket gifvit MATSSON anledning till namnet arietaria. 
