66 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 10. w:o 13. 
scurioresque; sepala subtus + glandulosa foliolis latiusculis; 
petala albida. 
I motsats mot foregaende — enligt min uppfattning dess 
kortblads-f., jfr »Skand. ff. &» sid. 83 — är denna en fran 
motsvarande gl. letecolorans fullt utdifferentierad, särdeles en- 
hetlig specialtyp, som det synes alltid sub- eller super-f., vidare 
bredtands-f. och m. el. m. pyknocefal,' fran  letecolorans 
dessutom skild genom den exceptionellt langdragna bladtoppen; 
dennas raka, ságbladslika (därifrån namnet serrifrons) kanter 
ge för öfrigt ett godt skiljemärke från nästan alla andra glf. — 
Bild 41. Glf. serrifrons. 
Langei àr snarlik men har bredare rundad bladbas och làngre, 
smalare tänder. Kronfärgen ar (som vanligt hos sub.-f.) hvit- 
aktig, under det hos levigata-typen afven sub.-fn har hógród 
farg. 
Gbg. Billdal (WINSLOW; super-f., mer smaltandad än óf- 
riga); i n. Bohuslän enligt MarssoN förhärskande glf.; ex. af 
mig sedda fran Strömstad (ScuEvTZ), hvilket torde vara sam- 
ma lokal som J. E. PALMERS orig. lok. Skee s:n, Strómsvattnet; 
i Norge vid Langesundsfjorden och Krageró, afven i denna 
trakt förhärskande gif. (C. TRAAEN, J. DYRING). 
! Därför också enligt ScHEUTZ af CHRIST förd till pycnocephala. 
