80 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 10. w:o 13. 
att i sina ytterlighetsff. säkert igenkänna. Med motsvara de 
gl. prolatula forbindes den genom hirtelli-f£. och har, fransedt 
de för bredtandsffna vanliga egendomligheterna, allt for denna 
i blad-, tand- och taggform karakteristiskt äfven som sina huf- 
vudkaraktärer. Bladformen tenderar till rombisk, med m. el. 
m. skarp begränsning mellan basdel och toppdel; den förra ar 
Blid 51. Glf. hirsutula. 
lang, taml. jamnt aftagande i bredd mot den smala basen — 
dess långa, föga krökta kantlinjer bruka äfven hos de mest af- 
vikande ff. hos åtminstone en del blad förråda prolatula-ty pen— 
toppdelen åter kort, ofta något konkavsidig, bildande en bred 
udd-; a-bladen vanligen särdeles breda. Sagningen skarp, 
! Till dessa, v. hirtellipes »Stud. &» sid. 12 (jfr »Skand. ff. &» sid. 101). 
är att hänföra Wahlenbergiana Mrs. fr. Og. v. Husby, Mogata: P. A. Iss£n. 
