2 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 10. N:o 16. 
sitt ämne närmare in på lifvet, stundom se sig föranlåtna att 
gifva en kort definition af, hvilken betydelse de inlägga i 
denna term. Några, t. ex. BIRGER (14), nöja sig med att 
angifva, att de med fjällväxter mena sådana, »som i fjällre- 
gionen och delvis äfven inom björkregionen hafva sitt egent- 
liga hemvist». 
I denna både sväfvande och vidsträckta betydelse an- 
vändes ordet af manga. HEINTZE t. ex. begagnar det så, 
ehuru med en viss reservation (38, sid. 29). SERNANDER åter 
inlägger i ordet samma mening som BIRGER. Han definierar 
det nämligen på följande sätt: »Med fjällväxter .. kommer i 
det följande att menas de af den alpina och subalpina regio- 
nens former, som äro mera eller mindre sällsynta i barrskogs- 
regionen» (71, sid. 3). 
Ännu mindre tycks den frågan vara utredd, hvilka de 
faktorer äro, som bestämma utbredningen af de former, som 
tillhöra den skandinaviska fjällfloran. SERNANDER lägger af- 
görande vikt vid fjällarternas underlägsenhet i konkurren- 
sen med skogsflorans former. (71, sid. 49.) BERGSTRÖM tycks 
luta åt samma åsikt (13, sid. 223), under det HEINTZE där- 
jämte betonar betydelsen af markens geologiska beskaffenhet 
(36, sid. 41) och SAMUELSSON äfven omnämner fjällväxternas 
olika grad af känslighet för olika klimattyper (64, sid. 233). 
Det är gifvet, att på grund af här ofvan berörda för- 
hållanden det finns en del arter, om hvilka man ej rätt vet, 
till hvilken region man egentligen bör räkna dem, emedan de 
uppträda nästan lika ofta i hvarje, eller om de än hittills 
ansetts höra hemma i regio alpina, dock så ofta påträffas 
nedanför denna, att nämnda omständighet på sista tiden för- 
anledt ett ganska lifligt meningsutbyte mellan fackmännen. 
Det är en del i denna mening kritiska arter, som jag här 
nedan i någon mån ämnar behandla, liksom också de förhål- 
landen, som inverka på deras utbredning i Skandinavien. 
