18 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 10. w:o 16. 
kommer sadana strukturella fórándringar hos váxterna som 
att bladens yta minskas, men bladtjockleken váxer, pallisa- 
derna förlängas och intercellulürerna reduceras samt att halo- 
fyternas morfologiska egenskaper öfverensstämma med de ut- 
präglade xerofyternas, äfven om de förra växa pa vat mark. 
WARMING, som ställt sig tviflande gent emot detta SCHIM- 
PERS uttalande, medger slutligen sjálf, att han icke genom 
sin noggranna undersökning pa den västindiska strandfloran 
kunnat pavisa nagon tydlig skillnad mellan, »hvad der er en 
speciel Xerofyt-Karakter, og hvad der er en bestemd Halo- 
fyt-Karakter, hvis saadanne overhovedet findes.» (91, sid. 
235—236). 
Det torde alltsá kunna anses bevisadt, att genom nárvaro 
af koksalt i marken äfven en i fysiskt afseende vat 
lokal blir i fysiologiskt hanseende torr. 
Men SCHIMPER gar vidare, i det han visar, att alla slags 
i fysiologiskt afseende torra lokaler gifva sam ma morfolo- 
giska karaktär at växterna, hvilken uppfattning äfven delas 
af STENSTRÖM (81, sid. 176—177) och BATTANDIER. Och detta 
belyses pa ett slàende sátt genom den vaxling af i fysika- 
liskt afseende olikartade standorter, som en och samma 
xerofila art kan uppvisa. »Dass es sich dabei nicht um 
zufällige aussere Aehnlichkeiten handelt, das geht 
mit Sicherheit aus dem Umstande hervor, dass viele 
Xerofyten mit den verschiedensten physiologisch 
trockenen Standorten vorlieb nehmen aber niemals 
auf die physikalisch oft viel ähnlicheren Standorte 
der Hygrophyten übergehen» (66, sid. 15— 16). 
En dylik högst intressant ständortsväxling har SCHIMPER 
under sina ryktbara växtgeografiska forskningar funnit pa 
Vast-Java, där han anträffat samma arter pa följande lo- 
kaler: 
1) Torr lavamark. 
2) Tradbark (epifyter). 
3) Hafsstranden, afven omfattande det under ebben 
ófversvàmmade Mangrove-baltet. 
4) Solfatarerna, med lerig, vat, af alun och andra 
lósliga salter impregnerad mark. 
5) Den alpina regionen med dess fórtunnade luft och 
starka insolation. 
