JOHN FRÓDIN, FJALLVAXTER I BARRSKOGSREGIONEN. 27 
ar mycket olika pa hvarandra mycket närbelägna platser 
inom ett sa smákuperadt omrade som det nordsvenska hóg- 
landets skogsregion. För att styrka detta behófver jag blott 
hänvisa till Hóc5ows utredning om nattírosternas uppkomst 
(41). Dels framhåller SERNANDER själf, att utposterna i all- 
mänhet äro bundna till vattenfall och forsar. De allra flesta 
af hans kolonier äro också anträffade i bäck- eller älfdalar. 
Men just dylika lokaler, särskildt de förstnämnda, kunna med 
säkerhet betecknas som utlöpare af låg temperatur, sträc- 
kande sig från det alpina klimatbältet ned i varmare zoner. 
Flera omständigheter bidraga, att göra bäckdalarna kallare 
än den omgifvande skogsterrängen. 
Hvar och en som besökt ett vattenfall vet, att luften 
känns betydligt svalare där än i den kringliggande trakten. 
Detta torde bland annat bero på en genom den starka af- 
dunstningen framkallad värmeförlust. Dessutom är vattnet 
i fjällbäckarna åtminstone i björkregionen och öfre delen af 
barrskogsområdet ännu mycket kallt. Detta bidrager natur- 
ligtvis i sin mån till att sänka lufttemperaturen i bäckda- 
larna. Men därjämte har detta förhållande stor fysiologisk 
betydelse för en mängd af de därstädes lefvande fjällväx- 
terna, hvilka ofta växa i af detta kalla vatten genomdränkt 
jord eller bestänkas af detsamma (se SERNANDERS skildringar). 
Enbart af denna anledning kan man säga, att bäckdalarna 
ofta med afseende på marktemperaturen är en direkt fort- 
sättning af regio alpina. 
Med hänsyn till lufttemperaturen blir detta också fallet, 
åtminstone under den kallare delen af dygnet. TI fjällregio- 
nen äger då en stark utstrålning rum. Det därigenom upp- 
komna kalla och tunga luftlagret flyter gärna ned i lägre 
regioner och de djupt nedskurna bäckdalarna fungera då så- 
som naturliga kanaler, hvilka upptaga och leda den nedåt- 
flytande luften, under det att i den omgifvande skogsterrängen 
nedströmmandet hindras af de täta trädbestånden. — Under 
dagen däremot uppvärmas fjällvidderna ansenligt — åtmin- 
stone vid klart väder. Men detta är ej fallet med bäckda- 
larna. Deras rännliknande, ofta V-formiga konfiguration (se 
bild 2) hindrar nämligen i hög grad insolationen i dalbottnen 
och dalsidorna. 
Bäckdalarnas värmeförhållanden bli därför följande: Mark- 
och vattentemperaturen närma sig regio alpinas. Lufttempe- 
