30 ARKIV FOR BOTANIK. BAND 10. w:o 16. 
Om utbredningen i Skandinavien af Ranunculus 
hyperboreus Rorre. 
Ofvannämnda art är visserligen ingen fjällväxt i vanlig 
mening. Den torde tvärtom åtminstone i vissa trakter trifvas 
nästan bättre i barrskogsregionen än i fjällområdet. Men i 
alla händelser kan den med fullt fog karakteriseras som en 
utprägladt nordlig växt och kan därför förutsättas äga en 
relativt stor känslighet för höga temperaturer. Att jag det 
oaktadt valt denna i stället för en alpin form beror på, att 
angående densamma problemet på grund af artens växtsätt 
blir betydligt förenkladt. Den förekommer ju som bekant 
krypande på dy eller nästan flytande i grunda vattensam- 
lingar. Olikheter i skilda områdens luftfuktighet spelar alltså 
ingen roll för densamma, ty växten skjuter så föga upp 
öfver det substrat, på hvilket den lefver, att det blott är det 
nedersta ungefär en cm. tjocka luftskiktet, hvars samman- 
sättning och temperatur har någon betydelse för densamma, 
och detta måste på grund af underlagets beskaffenhet i alla 
områden vara afsevärdt fuktigt. Upp till högre luftlager, 
som åtminstone i somliga trakter kunna vara underkastade 
täta och starka fuktighetsväxlingar, når den ej och kan där- 
för ej påverkas af dem. Detta är af stor vikt. Ty såsom 
jag förut omnämnt, hafva flera författare t. ex. SCHIMPER 
påvisat, att för stor luftfuktighet och för hög temperatur hvar 
för sig verka hämmande på utvecklingen af växtens sexual- 
organ och därmed i de flesta fall förhindra växtens vidare 
utbredning. Om både temperatur- och fuktighetsoptimet för 
en växt äro okända, är det alltså omöjligt att afgöra, om 
det är för stor värme eller för stor vattenhalt i luften, som 
lägger hinder i vägen för växtens förekomst i ett visst om- 
