T. LAGERBERG. -TEDIER OFVEB ADOXA MOSCHATELLIXA L. 



som vuxit upp genom ett mosstäcke. Så snart epikotylen 

 börjar blifva synlig, märker man. att den har ett utprägladt 

 transverselit läge. * och des- positivt diageotropiska karaktär 

 framträder sålunda genast ffig. 7). Vid fortsatt växande tränger 

 den under 45 vinkel ned i markbetäckningen. Primordial- 

 bladen äro i regel fjäll-lika, mer eller mindre långsträckta 

 samt ha en tillbakaböjd spets. Växpunkten skyddas vid ned- 

 i marken af skiftesvis öfVerböjda lagbladsanlag. 



trängandet 





Fig. 7 — 9. Något Längre komna groddplantor, däraf en synkotyl och 

 en monokotyl form. (Fig. 7 § och fig. <S och 9 \ ). 



Epikotylen utväxer sålunda direkt i rhizomet och antager 

 till en början en utlöpares funktioner. Da spetsen når jord- 

 ytan, möter den ett hinder, som kan bli ganska svart att 

 ö iver vinna, och detta är i synnerhet fallet, om hypokotylen 

 är lång. När markbetäckningen är god, går det dock jäm- 

 förelsevis lätt att tränga ned. ty de starkt bakat böjda låg- 

 bladen komma därvid att gripa tag om grässtrån, möss- 

 stänglar och dylikt, och på detta sätt blir rhizomet fixeradt 



1 Tinkler. I. p. 56. 



