12 ARKIV FOB BOTANIK. BAND 3. N:0 2. 



själfva spetsarna dör hela underj ordssystemet bort under 

 hösten, och mera sällan finner man rester af de utlöpande 

 delarna, då utvecklingen begynner på våren. — De samman - 

 gyttrade lågbladen intaga antingen dorsal- och ventralkva- 

 dranterna eller ock flankerna, men biroten, som på våren 

 grenar sig synnerligen kraftigt, är alltid bunden till ventral- 

 kvadranten. 



Skottsystemet är som bekant monopodialt. och i regel 

 utgå nyskott från alla rhizomspetsarnas axiller samtidigt 

 med att hufvudaxeln fortsätter att växa. I de främre låg- 

 bladsvecken finner man sålunda 1 — 3 florala axlar, under det 

 att de bakre ombesörja underjordssystemets vidgande. Mycket 

 ofta uteblir bildandet af florala skott; hos sådana rhizom- 

 knölar inträder sålunda ånyo ett slags förstärkningsstadium. 

 Liksom hos groddplantan äro rhizomets hufvudaxel och grenar 

 till en början typiska utlöpare med sträckta internodier, 

 understundom öfver 1 dm. långa. Egendomligt nog utvecklas 

 samtidigt med moderaxeln flere skott af andra ordningen. x 

 Dock synes det ej vara alla axiller, som på detta sätt låta 

 sina knoppar utväxa, men någon lagbundenhet förekommer 

 icke härutinnan. Ofta finner man till och med exempel på, 

 att en 3:dje skottgeneration kan anteciperas, h vadan det rhizom- 

 system, som utvecklas under en vegetationsperiod, kan blifva 

 synnerligen rikgrenigt, och det har lyckats mig att upptaga 

 ett sådant, i det allra närmaste fullständigt, som kan upp- 

 visa omkring 40 växpunkter (fig. 14). Genom ett sedermera 

 mot hösten inträdande, bakifrån fortskridande bortdöende bli 

 alla dessa växpunkter fria, och en afsevärd ökning af individ- 

 antalet har sålunda ernåtts på vegetativ väg. 



Denna antecipering af tvenne skottgenerationer torde väl 

 finna sin förklaring i just det förhållandet, att rhizomet 

 är af sa föga varighet. Anteciperades ej knopparna å rhi- 

 zomets basala delar, så skulle det aldrig komma till någon 

 förgrening annat än ifrån knölarnas axiller. hvilka dock 

 endast i undantagsfall förgrena sig samma vegetationsperiod, 

 som de anläggas, 2 och en betydligt nedsatt vegetativ för- 

 ökning skulle häraf bli följden. — I sammanhang härmed 



1 X. Hj. Nilsson uppger, att denna antecipering sker -undantagsyis>: 

 den är dock snarare en regel. Se Nilsson. I, p. 51. 



- Fullt analogt härmed är det förhållandet, som S. Mubbeck återfunnit 

 hus Epilobium palustre. Se S. MukbeCK: -Några anteckningar till floran på, 

 Nurges sydvästra och södra kust . (Bot. Not 1885, p. 25—26). 



