T. LAGERBERG, STUDIER ÖFVER ADOXA MOSCHATELLINA L. 17 



Grenom denna anordning vinnes äfven den fördelen, att 

 intercellularer komma till stånd på alla sidor om palissad- 

 cellerna, äfven under epidermis, och att genomluftningen 

 härigenom underlättas. Klyföppningarna äro så godt som 

 uteslutande förlagda till bladets undre sida och förekomma 

 här till ett antal af omkring 40 stycken på mm. 2 Pä öfver- 

 sidan äro de ytterligt sällsynta utom på den fina, väl af- 

 satta spetsen af h varje lob, där de alltid förekomma, ehuru 

 i ringa antal. Deras funktion har dock här blifvit en annan; 

 alla bladspetsar äro nämligen utbildade som hydathoder (hg. 

 1«!). Bladets eklöfformade epidermisceller lä här nästan raka 

 väggar och bli mycket kortare. Innanför epidermis följer på 

 både öfre och undre sidan ett lager af större celler, af hvilka 



Fig. 1H. Längdsnitt genom hydathod. ('f ). 



de på öfversidan delvis bibehålla sin karaktär af armpalissad. 

 Bladspetsens hela inre utfylles af en epithem väf nad, hvars 

 celler äro mycket små och oregelbundet inbuktade samt helt 

 och ha lift sakna klorofyll. Intercellularer äro särdeles tal- 

 rika men små, och väfnaden blir sålunda mycket lucker. 



Bladets större nerver samla sig strax under spetsen till 

 en grof stam, som dock strax upplöser sig kvastformadt i 

 epithemet, där de enstaka trakeiderna sluta blindt. Själfva 

 vattenporapparaten utgöres af omkring 5 styrken klyföpp- 

 ningar pä hj^dathodens öfversida; dessa bevara vanligen ett 

 typiskt utseende men kanna understundom 1)1 i (»symmetriska 

 med vidare öppning. Något afgifvande af vatten i flytande 

 form förekommer ej, hvilket anställda försök gifvit vid handen. 



Arkiv för botanik Band 3. N:o 2. "J 



