'1 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 2. NIO 8. 



dpn nyförvärfvade naturvetenskapliga stationslokalen ställdes 

 till mitt förfogande. 



I största tacksamhetsskuld stannar jag alltid till docenten, 

 d:r Rutger Sernander, utan livilkens uppslag och råd såväl 

 före som efter min färd jag ej kunnat bringa mina undersök- 

 ningar till fullbordan. 



För verkställda laf- och mossbestämningar har jag att 

 tacka docenten, d:r T. Hedlund och konservator K. A. Th. 

 Seth. 1 



I våra såväl regio alpina och subalpina som äfven regio 

 sylvatica omfattande fjälltrakter karaktäriseras regio subalpina 

 eller björkregionen af ett vanligen föga mäktigt, c:a 30 — 100 

 m. höjdmäktigt öfversta skogsområde. 2 I de af mig under- 

 sökta fjällområdena förekommer ej, såsom redan nämnts, någon 

 egentlig regio sylvatica; i stället har här björkregionen betyd- 

 ligt tilltagit i mäktighet. Sålunda når den på sina ställen 

 en mäktighet af ända till öfver 300 m., och denna mäktighet 

 blir så mycket mera i ögonen fallande, som äfven utsträck- 

 ningen i horisontal riktning är ansenlig. Hela den nord- 

 svenska fjällkaraktären blifver härigenom en alldeles särskild. 



Vid en sammanfattning af anställda undersökningar öfver 

 regionsgränserna framgår, att gränsvärdena sjunka mot norr 

 och mot väster. 3 Sålunda stiger björken i Dalarnas fjäll- 

 trakter, a Dreffjället. till en höjd af ända till 900 m. ö. h. 4 

 Likaledes uppnår björken å Hamrafjället i Härjedalen en 



1 Med afseende på nomenklaturen följes för fanerogamerna Sveriges Flora, 

 utgifven af L. M. Nbdman med biträde af Fr Ahlfvengren, Lund 1901: för kärl- 

 kryptogamerna Points-Förteckning öfver Skandinaviens växter. I. Fanerogamer 

 och Kärlkryptogamer. Femte upplagan. Lund 1900: för lafvarna Th. M. Fries: 

 Lichenographia scandinavica, Uppsala 1871—74; för mossorna S. O. Lindberg: 

 Musci scandinavici in systemate novo naturali dispositi: Uppsala 1879. 



'-' Enligt Alb. Nilsson och K. Gr. G. Norling: Skogsundersökningar i 

 Norrland och Dalarna sommaren 1894, Bih. till Domänstyrelsens underdåniga 

 berättelse. Sthlm 1895, ^saknas på vissa ställen björkregionen eller är den 

 mycket svagt utvecklad; vanligen torde den ha en mäktighet af 50— 100 meter, 

 men lär äfven kunna uppnå en mäktighet af ända till 200 meter ». 



3 Jmf. Göran "Wahlenberg: Berättelse om mätningar och observationer 

 för att bestämma Lappska fjällens höjd och temperatur vid 67 graders polhöjd, 

 Sthlm 1808: Gunnar Andersson: Svenska växtvärldens historia, 2:dra till- 

 ökade uppl., Sthlm 1896, p. 27; B. Sernander: Sveriges växtvärld i forntid 

 och nutid. p. ^. »Ljus . Sthlm 1900: »Mot norr sjunka regiongränserna lång- 

 samt, men mycket hastigt mot hafsklimatet. Da i Härjeådalens inre fjäll- 

 trakter trädgränsen är omkring 915 meter öfver hafvet och ett tiotal mil längre 

 mot norr inne i Jämtland blott sjunkit med några tiotal meter samt i nordliga 

 Lappland ännu kan vara 650 meter, blir den i västligaste Jämtland, där 

 Merakerdalen insläpper hafsklimatet, blott något öfver 700 meter.» 



4 A. G. Kellgren: Några observationer öfver trädgränserna i våra syd- 

 liga fjälltrakter. Öfversikt af K. V. A Förh. 1903, n:o 4. p. 251. 



