4 ARKIV FÖR ROTANIK. BAND 3. NIO 3. 



sålunda björkens relativt låga höjdgränssiffra att tillskrifva 

 vindens inverkan, och i detta fall är björkgränsen här em- 

 pirisk. Men härvidlag äro terrängförhållandena bestämmande 

 för vindförhållandena och sålunda i själfva verket äfven här 

 i första hand de lokala förhållandena inverkande. Härvid är 

 dock att märka, att om till exempel en dalgång af mera af- 

 sevärd storlek förelegat, vi dock till följd af klimatologisk 

 inverkan här haft att göra med verkligt rationell gräns. 



Att äfven å inskränktare områden markens beskaffenhet, 

 dess fuktighetsgrad o. s. v., edafiska faktorer, spela in, visar 

 t. ex. det förhållandet, att björken efter bäckdalar och andra 

 erosionsrännor gär kilfor migt högre uppåt. Ett vackert exem- 

 pel på dylik empirisk gränsvariation erbjuder björkgränsen 

 på Nuoljas NO-sluttning. 



Slutligen torde äfven människans inverkan hafva kom- 

 mit björkregionens empiriska gräns att sjunka. Björkens ut- 

 döende, särskildt i öfre björkregionen, vid Vassijaure torde 

 nämligen sannolikt vara att tillskrifva af verkan af björk till 

 bränsle. Här kvarstodo nämligen en eller ett par meterhöga, 

 sannolikt ofvan snön afhuggna stammar, hvilka genom miss- 

 handeln förlorat sin förmåga af basalskottalstring och så- 

 lunda nu voro i utdöende. I själfva björkgränsområdet kvar- 

 funnos ofta endast dylika fullständigt döda björklämningar. 1 

 (Fig. 1.) 



Enligt Sernander 2 »bör den rationella barrskogsgränsen 

 förläggas till den linie, där granen upphör att genom egna 

 frön kunna föryngra sina bestånd». Tillämpadt på björk- 

 regionen skulle sålunda björkens rationella gräns förläggas 

 till den linje, där björken upphör att genom egna frön kunna 

 föryngra sina bestånd. För full tydlighets skull har jag i 

 det föregående definierat den rationella björkgränsen såsom 

 den gränslinje, dit beståndsbildande, fröföryngringsduglig björk 

 bör tänkas kunna gå, då ej störande edafiska faktorer inverka. 

 Förut har påpekats en del förskjutningar nedåt af den em- 

 piriska björkgränsen, och skulle sålunda i dessa fall den ra- 

 tionella gränsen förläggas till högre höjd öfver hafvet. Men 

 då förhållandena äro mera normala, torde empiriska gräns- 



1 I Tidskrift for Skogsbrug. 1. hefte Januar 1903. p. 26, omtalar Hans 

 Reusch dylik björkafverkan från Tverelvdalen vid Alten. 



2 R. Sernander: Bidrag till den västskandinaviska vegetationens hi- 

 storia i relation till nivåförändringarna. Geol. Fören. Förhandl. n:o 216, Bd 24, 

 haft. 6, p. 439. 



