NILS SYLVÉN, VEGETATIONEN I TORNE LAPPMARKS BJÖRKREGION. 5 



linjen falla något tiotal meter högre än den rationella. Of van 

 den gränslinje, vid hvilken björken upphör att genom egna 

 frön kunna föryngra sina bestånd, påträffas då nämligen en- 

 staka eller åtminstone mera spridda, busklika björkexemplar, 

 stundom typiska kryp- eller spaljéexemplar, hvilka ej synas 

 äga förmåga att fruktificera, ej heller att bilda bestånd. Att 

 dock äfven under normala och synbarligen relativt gynn- 

 samma förhållanden rationell och empirisk gräns kunna sam- 

 manfalla, är ej ovanligt. Exempel på typiskt högre gående 

 empirisk gräns har jag enligt mina anteckningar från Nnoljas 



Fig. 1. Utdöende björkskog vid Vassijaure. 



SO-sluttning, där tydligen såväl empiriska som äfven rationella 

 björkgränsen kan uppdragas. Höjdsiffrorna äro respektive 662 

 och 620 m. ö. h. Exempel på sammanfallande rationell och 

 empirisk gräns har jag från Xuoljas N-slnttning, från Vadde- 

 tjåkko o. s. v. 



Björkens utseende vid regiongränsen är i allmänhet syn- 

 nerligen karaktäristiskt. 1 Björkarna äro nämligen mer eller 

 mindre vackert buskstammiga, med nedåt från fjället starkt 

 vindböjda stammar. Ofta är nedre delen af stammen tätt 



1 Jfr A. Osw. Eihlmäk: Pflanzenbiologische Studien ans Russisch Lapp- 

 land. Acta Soc. pro fauna et flora fennica. T. VI. N:r 3. Helsingfors 1890. 

 I». 69. 73. 221-222. 



