NILS SYLVÉN, VEGETATIONEN I TORNE LAPPMARKS BJÖRKREGION. 9 



högst 0,5 m. höga, föga grenade rotskottsexemplar. Ännu 

 längre inåt (uppåt) förekom asp i ytterligare förkrympt form, 

 så å Vaddetjåkkos S-sluttning (560 m. ö. h.). Rotskotten 

 nådde här blott 1 — 2 dm. ofvan marken och voro synbarligen 

 af relativt kort varighet; relativa hufvudskottet bortdör tidigt, 

 och ett eller annat axillärskott kan för kort tid ersätta det- 

 samma, men snart synas äfven sidoskotten bortdö, och ett nytt 

 rotskott uppstår intill och ersätter det gamla. Öfverallt här- 

 uppe förekom aspen under blott steril form. 



Vackraste trädformen torde, om björken undantages, upp- 

 nås af Salix nigricans. Särskildt å Torne träsks norra strand- 

 sluttningar, så vid Jeprijokk, uppträdde denna Salix-art i 

 med den här yppigt högväxta björken i höjd nära nog täflande 

 individ. Denna trädform synes mig så mycket mer anmärk- 



Fig. 2. Asp från Vaddetjåkko (5(30 m. ö. h.). 2 ö. 



ningsvärd, som jag sällan söderut sett Salix nigricans trädlik, 

 åtminstone aldrig så högväxt och yppigt utbildad som här- 

 uppe i våra nordligaste fjälltrakter. Äfven Salix phylicifolia 

 uppträdde stundom under trädlik form. 



Af inom björkregionen förekommande högre buskar må 

 utom Salix nigricans och S. phylicifolia främst nämnas grå- 

 videna: Salix lapponum, S. lanata och S. glauca. Kring 

 Torne träsk förekom dessutom ej sällsynt röd vinbärsbuske, 

 Bibes glabellum, Hedlund Bot. Not. 1901 p. 98; den uppträdde 

 med dels mera spetsflikade, dels mera trubbflikade blad. Den 

 syntes ej i år sätta mogen frukt. 



Ingå vi nu på en närmare undersökning af de inom 

 björkregionen förekommande växtsamhällena, må såsom indel- 

 ningsgrund tagas de 4 ekologiska serier 



