14 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 3. N:0 3. 



Älven här nå fältskiktselementen en betydande höjd. Af de 

 för ört-gräsbjörkskogen karaktäristiska gräsen må nämnas: 

 Poa alpina (40 — 50 cm. hög), P. pratensis (60 — 70 cm. h.), P. 

 m moralis (40 — 50 cm. h.), Anthoxanthum odoratum (ända till 

 1 m. hög), Milium effusum (110 — 120 cm. h.), Festuca rubra /'. 

 nigrescens, Car ex vaginata. De här ingående örterna åter- 

 finnas till stor del i den rena örtbjörkskogen, sålunda må 

 exempelvis nämnas: Trollius europaus (60—80 cm. h.), Gera- 

 nium silvaticum (60—70 cm. h.), Geum rivale (60 — 70 cm. h.), 

 Anthriscus sylvestris (100 — 110 cm. h.), Melandrium rubrum, 

 Jlyosotis silvatica, Saussurca alpina, Spirrea ulmaria, (50 — 60 

 cm. h.), Rumex arifolius (60 — 70 cm. h.), Angelica officinalis 

 f. norvegica (90 — 100 cm. h.). Såsom mer eller mindre typiska 

 tillkomma här Parnassia palustris (strödd-riklig), Astragalus 

 alpinus, Bartschia alpina, Cerastium vulgare *alpestre, Pyrola 

 rotundifolia, Ranunculus acer, Thalictrum alpinum m. il. Nedre 

 fält- och bottenskikten äro äfven här skäligen glesa; Viola 

 biflora är här som i ört björkskogen strödd; tillkomna äro här 

 ofta Euphrasia minima, Selaginella selaginoides o. a. Mossor 

 förekomma i bottenskiktet tunnsådda— strödda. 



Om skogs- och snårskikten gäller här ungefär samma 

 som i ört björkskogarna. Träden äro ofta enkelstammiga och 

 af betydande dimensioner, vanligen dock ej så tättstående 

 som i örtbjörkskogen. Fläckvis kunna t. o. m. träden stå så 

 glest, att ej längre tal kan blifva om skogssamhälle; en mera 

 ängsartad formation, en björkäng uppkommer. Exempel på 

 dylik typisk björkäng har jag enligt gjorda anteckningar 

 från öfre björkregionen å Vaddetjåkkos S-sluttning. 



Om rena ängar torde dock näppeligen här kunna blifva tal. 



En uppdelning af ängsbjörkskogarna i björhingar och 

 björldider är framställd af Gunnar Andersson. 1 Af dessa äro 

 björkängarna snarast att förlikna vid mina ört-gräsbjörkskogar 

 och björkliderna jämnställbara med mina ört björkskogar, På 

 de nämnda björkskogsformationerna lämnar G-unnar Andersson 2 

 följande beskrifningar: »Björkängarna knnna betraktas såsom 

 en omedelbar fortsättning nedanför skogsgränsen af fjäll- 

 blomstermarken; de kanta nämligen fjällbäckarna så långt 

 dessas bevattnande inflytande gör sig gällande. Den i hög 



1 Gunnar Andersson: Vaxtlifvet inom öfre Dalarne, » Öfre Dalarne förr 

 och nu», Sthlm 1903, p. 42— *1. 



2 1. c. p. 14-15. 



