NILS SYLVÉX, VEGETATIONEN I TORNE LAPPMARKS BJÖRKREGION. 15 



grad yppiga och snabbt växande floran är rik på gräs; 



Björkliderna torde med hänsyn till förmågan att uthärda 

 torka intaga en mellanställning mellan nu skisserade växt- 

 samhällen. 1 På starkare sluttande mark, såsom i dälder med 

 djupare och bördigare jord. sluter sig björkbeståndet mera, 

 och under detta uppspirar ett tättvuxet synnerligen karak- 

 täristiskt växtsamhälle, i hvilket gräsen fysiognomiskt starkt 

 tillbakaträda för storbladiga örter.» Dessa beskrifningar öfver- 

 ensstämma så godt som fullständigt med mina iakttagelser 

 rörande ört-gräs- och örtbjörkskogarna. 



Med särskildt fäst afseende vid bottenskiktets beskaffenhet 

 hafva björkskogssamhällena uppdelats i Betuleta cladinosa, B. 

 hylocomiosa och B. herb i da. 2 Af dessa äro B. cladinosa lik- 

 tydiga med la f björkskogar, B. hylocomiosa med mossbjörksko- 

 gar och B. herbida med ängsbjörkskogar. 



Ragnar Hult 3 urskiljer inom björkskogen trenne olika 

 björkbestånd: Betuleta menyanthosa, B. muscosa och B. gera- 

 niosa, af hvilka dock egentligen blott de båda senare hafva 

 sin motsvarighet inom det af mig undersökta området. B. 

 muscosa synas sålunda vara liktydiga med mossbjörkskogar, 

 B. geraniosa med ängsbjörkskogar. 



And. Holmgren: Skogsbiologiska studier inom Arjepluogs 

 och Jockmocks lappmarker, Skogsföreningens tidskrift 1904, 

 Sthlm 1904, p. 4 — 6, talar om enrika björkskogar. Med dessa 

 jämnställbara björkskogssamhällen torde äfven förekomma 

 inom Torne-träsk-området. Så antecknade jag från ris-gräs- 

 rik, hed-ängsartad björkskog i Abiskodalen riklig Betitla 

 odorata och strödd, fläckvis ymnig (mattbildande) Juniperus 

 communis f. subnana (c:a 0,5 m. hög); från fältskikten anteck- 

 nades Empetrum nigrum (strödd-riklig), Murtillus nigra (en- 

 staka), Vaccinium vitis idcea, Lgcopodium annotinum, Festura 

 ovina (riklig), Carex vagiuata (tunnsådd), Polygonum vi ripa rum 

 (t. -strödd), Corn us suecica (t.), Saussurea alpina, Solidagn 

 virgaurea, Epilobium angustifolium (enstaka), Rubus saxatilis, 

 Linncea borealis och Trientalis europcea. I bottenskiktet in- 



1 Björkmoar och björkängar. De förra jämnställbara med hedbjörksko- 

 garna. 



2 Jfr Alb. Nilsson: Om Norrbottens växtlighet med särskild hänsyn till 

 dess skogar. Tidskrift för Skogshushållning. 1897. n:r 3, Sthlm 1897, p. 141 -42. 



3 Hjalmar Hjelt och R. Hult: Vegetationen och rloran i en del af 

 Kemi Lappmark och norra Österbotten. Meddel. af Societas pro Fauna et Flora 

 fennica. \2. 1885. 



