18 AHKIV FÖR BOTANIK. BAND B. N:0 3. 



Björkkärr i egentlig mening torde näppeligen kunna sägas 

 förekomma inom området i fråga, dock så, som redan nämnts, 

 videkärr. 



Videkärren upptaga en ej obetydlig del af de ofta vid- 

 sträckta kärrmarkerna. Ingående Sali x-artex äro här desamma 

 som i ängsvidesnåren, ehuru här gråvidena vanligen äro do- 

 minerande. Buskarna nå i allmänhet blott en eller ett par 

 meters höjd. Bottenskiktet utgöres af Sphagna och Ambly- 

 stegia. Enligt i samband med gjorda ståndortsanteckningar 

 insamlade mossprof förekommo sålunda Sphagnum palustre, 

 cuspidatum, rigidum ß compactum och squarrosum, AmbVyste- 

 gium sarmentosum och stramineum. Af andra här ingående 

 mera typiska mossor må exempelvis nämnas Paludella squar- 

 rosa och Jungermannia lycopodioides. I fältskikten ingingo 

 ett flertal mera fuktighetsälskande växter såsom Eriophora, 

 E. polystachyum och E. Scheuchzeri, Carices, C. irrigua, C. 

 rostrata *rotundata, C. aquatilis, C. Goodenoughii ß juncella, 

 C. vitilis m. fl., Gomarum palustre, Rumex chamcemorus, Viola 

 palustris, CaJtha palustris, Epilohium Horuemaui/i, Juncus 

 filiformis (stundom riklig), Polygonum viviparum, Stellaria 

 alpestris m. fl. — Stundom är dock undervegetationen ytter- 

 ligt gles, undanträngd till följd af den starka beskuggningen 

 under de täta snåren, och en ren /SW/#-formation, ett Salicetum 

 purum, 1 uppstår. 



Videkärren förekomma fläckvis öfver hela området. Större 

 videkärrsområden förekommo å Vassijaure-slätten, å de kärr- 

 ländiga markerna mellan sjöarna nedanför Stordalens station 

 o. s. v. Vanligen kantades starrkärren af videsnår, och vide- 

 kärren öfvergingo härvid i dessa. 



Starrkärren upptogo ofta ganska vidsträckta områden 

 inom björkregionen. Stora, ända till flere hektars yta upp- 

 tagande starrkärr förekommo sålunda kring och ofvan järn- 

 vägen Stordalen — Abisko; äfvenså nedanför Stordalens station, 

 å Vassijaureslätten o. s. v. Smärre starrkärr voro för öfrigt 

 allmänt insprängda i björkskogen. 



Allmännast och å stora sammanhängande sträckor före- 

 kom Scirpus ccespitosus-loärr. Dylika förekommo från nästan 

 fullständigt rena till rikligt inblandade med gräs och örter. 

 Rent formationsbildande och vackert tufvad uppträdde Scirpus 

 ccespitosus (riklig— ymnig) å Vassijaure-slätten. Andra i for- 



1 Se Hjalmar Hjelt och R. Hult, 1. c. p. 56. 



