36 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 3. N:0 4. 



b) Bortröjande af skogen. Denna metod 

 användes i fall, då äng ej kan vinnas ur skog 

 genom öfversilning. 

 B. Jr åker. a) Åkern lämnas åt sig själf, hvarvid den 

 småningom gräsbindes. Sedan åker i årtionde 

 burit korn, lämnas den vanligen på grund af 

 den dåliga afkastningen åt sitt öde, och efter 

 2 — 3 år utträngas åkerogräsen af gräs och 

 lindan eller vallen är färdig, 

 b) Åkern i gensås antingen med timotej eller 

 vanligast frö, som runnit af det i höladorna 

 förvarade höet och där uppsamlats. En mängd 

 frö tillföres ängen understundom genom obrun- 

 nen kreatursgödsel. 1 

 Svedjebruk har icke på länge förekommit inom Pajala 

 socken och Muonio kapellag och är där numera fullkomligt 

 okänd. 



Hårdvall brukar man kalla ouppbruten stenbunden 

 mark, som gjorts gräsbärande antingen genom direkt påfö- 

 rande af gödning, eller genom att gödselvatten genom markens 

 lutning dit afrunnit. 



Vallarna stå många årtionden, om jordmånen är god. 

 Gödningen sker vanligen antingen genom att pä hösten på- 

 föra gödsel på barmarken eller gödselvatten på den första 

 tunna snön. 



Här nedan lämnas en tabell af åtta väsentligt olika ängs- 

 samhällen. De i dem ingående växtarterna ha ordnats i 

 tvenne grupper, den första omfattande dem, som ingå i större 

 antalet af ängarna, den andra sådana arter, som endast före- 

 komma i en eller ett par, och där icke spela någon större 

 kvantitativ roll. 



därunder en sak, som framför annat burit hans minne till nutiden — sättet 

 att bereda slåtterängar genom anläggning af dammar. Det lärde han af bäf- 

 vern. En sådan hade dämt i yttre Brynnflon, och Sven lade märke till att 

 ymnigt gräs växte ofvanför bäfverdammen. Själf dämde han nu upp vattnet 

 i öfre Brynnflon vid Djuptjärn, och en präktig starrslått vanns. En mycken- 

 het slätter, s. k. damslåtter, har sedan dess på samma sätt erhållits.» 



1 Jmf. J. M. Norman. Norges arktiske flora. Del. 1 Kristiania. 1895, 

 sid. 23, där om Ranunculus acris anföres: »På Tromsö og i Larviks oiuegn 

 har jeg seet spirende fro af den i komag. Nar nu. som almindelig i vore 

 arktiske trakter, hjemmcjordens enge gjodsles ved, att frauen om såren ud- 

 bredes over dem og smuldrcs. giver den år efter år gjentagne ufrivillige ud- 

 såning af planten anledning til dens store akkumulation.» 



