5. BIRGER. VEGETATIONEN 0. FLOBAN I ARKTISKA NORRBOTTEN. 45 



vaginata, C. canescens, Festuca r»bra. Aira caspitosa, Agrostis 

 borealis, Selagint Ila spinulosa. 

 Sol. 13 arter. 



Ängen är tydligen af människan alldeles opåverkad, om 

 man undantager att den i likhet med de tre förut omtalade 

 ängarna afmejas. 



3 af nu beskrifna 4 ängar ha lämnat exempel pa ängs- 

 typer, sådana de uppstå i dessa trakter utan människans in- 

 flytande, de nedanstående 3 (VI — VIII i tabellen sid. 37 

 äfven de till sin flora rätt olikartade, äro exempel på ängs- 

 typer, framgångna ur förut odlad mark. 



VI, Äng viel Pajala. Marken, en gång skogbevuxen. har 

 lång tid användts till åker och därefter lämnats at sig själf. 

 Under den långa tid ängen af människan gödslades, voro 

 gräsen dominerande, men i senare tid. da ängen vanskötts, ha 

 örterna tagit öfverhand och enstaka Salix lappomim och Bi- 

 fida odorata-husk&T tyda pä, att skogen ånyo kommer att in- 

 taga marken. Af mossor märkas egentligen endast spars. 

 Polytrichum juniperinum och af lafvar spars. Peltigera canina. 

 Ängen kan med skäl kallas Ranunculus acris-äng. 



Soc. Ranunculus acris. 



Cop. Bhinanthus minor. 



Spars. Achillea millefolium, Solidago virgaurea, Tay 

 cum officinale. Veronica longifolia, Trollius europ&us, Gera- 

 nium silvaticum, Stellaria graminea, Alchemilla vulgaris. Vicia 

 rracca, Carex festiva, Festuca rubra. Aira co?^j>i f osf. 



Sol. 10 arter. 



VII, Äng vid Pajala. Är tydligen, af de trenne till 

 denna grupp af ängar hörande, den af människan mest på- 

 verkade. Genom markens gödsling, igensåning samt regel- 

 bunden slätter har den blifvit relativt fattig pa örter. Kan 

 kallas Poa pratensis-äng. 



Soc. Poa pratensis. 



Cop. Stellaria graminea. 



Spars. Polygonum viviparun^ Carex festiva. 



Sol. 13 arter. 



VIII, Äng vid Pajala på älf sluttningen nära kyrkan. 

 .Rikedomen pa Trollius berättigar namnet Trollius europaeus- 

 äng. Spars. Polytrichum juniperinum. 



