46 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 3. X:0 4. 



Soc. Trollius ewopceus, Po« pratensis. 

 Cop. Rhinanthus minor, Geranium silcaticum, Trifolium 

 pratense. 



Spars. Achillea millefolium. Taraxacum officinale, Vero- 

 nica longifolia. Ranunculus repens, Thalictrum flavum, Tri- 

 folium repens. Lunula ß multiflora. Triticum repens, Equisetum 

 pratense. 



Sol. 12 arter. 



HvilJca faktorer äro bestämmande för ängarnas artsam- 

 mansättning och arternas frekvens? 



Artsammansättningen och arternas frekvens star uppen- 

 barligen i närmaste sammanhang med i första hand ängens 

 uppkomstsätt, i andra dess skötsel, särskildt utsäde och göds- 

 ling. Inom sådana ängar, som under längre tid öfverlämnats 

 åt sig själfva. uppstår emellertid ingalunda någon jämvikt 

 arterna emellan, utan som allmän regel synes gälla att både 

 gräsens art- och individrikedom förminskas, medan 

 örterna mer och mer få öfverhand. 



Orsaken härtill synes mig vara följande: 



Ehuru den vegetativa förökningen är af största betydelse 

 vid striden mellan arterna, är det ingalunda oriktigt att 

 lasta stor vikt älven vid sådana förhållanden, som äro af 

 betydelse för arternas fortplantning genom frön. Ett sådant 

 är, huruvida ängens bärgning sker å regelbunden tid år efter 

 år. Är detta fallet, bidrager höbärgningen att inom dessa 

 fleråriga ängar upprätthålla en viss jämvikt arterna emellan, 

 samtidigt som den ger vissa arter afgjorda fördelar framför 

 de andra. 



Dessa gynnade arter äro framför allt de, som före 

 föregående ars höbärgning hunnit mogna sina frön. 



Ehuru större delen af de i ängarna ingående arterna äro 

 tlerariga. spelar, då vallarna ofta stå mycket lång tid, älven 

 för dessa arter fortplantningen genom frön en stor roll, ett 

 förhållande som ej motsäges däraf, att några arter, för hvilka 

 frömognaden är osäker, så godt som enbart äro hänvisade 

 till vegetativ förökning. 



Af de 71 arter, som å tabellen äro upptagna i de 8 be- 

 handlade ängarnas växtsamhällen, äro endast 3 (om man från- 

 räknar den mera tillfälligt inkomna Crepis tectorum), näm- 

 ligen Euphrasia tenuis, E. latifolia och Rhinanthus minor, ett- 



