S. BIRGER. VEGETATIONEN O. FLORAN I ARKTISKA NORRBOTTEN. 63 



C. alpina. Vahlodea atropurpurea. 



C. rigiäa. Agrostis borealis. 



C. f estiva. (A. borealis x stolonifera\ 



C. capitata. Phleum alpinum. 



Triticum violaceum. Juniperus ß nana. 



Poo alpina. Polypöaium alpestre. 



P. ccesia. Lycopjodium alpinum. 



I denna afhandlings sista del lämnas en detaljerad redo- 

 görelse för ofvan uppräknade arters utbredning inom om- 

 rådet. I denna har dels meddelats alla af mig själf gjorda 

 iakttagelser, dels kar jag i öfrigt sökt samla uppgifter om 

 dessa arters förekomst inom området. För de alpina arter, 

 hvilka först söder om området nå sin ost- oeh sydgräns, har 

 jag äfVen sökt angifva denna, såvidt den gäller ett område 

 af Norrbotten, som i väster begränsas af Tärendö och Kalix. 

 i öster af ITuonio och Torne älfvar. 



De alpina arterna kunna, för belysande af de växtgeo- 

 graiiska förhållandena inom det studerade området, fördelas i 

 tvenne grupper: 



A. Arter, spridda öfver hela eller allmänna inom en 

 större del af området. 



• B. Arter, endast förekommande på en eller några få 

 lokaler af ringa omfattning, vanligen på älf st ränderna. 



Till grupp A äro att räkna följande arter: 



Erigeron politus. öerastium alpinum. 



Petasites frigida. Sag ma saxatilis. 



Saussurea alpina. Saxifraga hir cuius. 



Gentian" nivalis. Epitöbium alsinifolium. 



Bartsia alpina. E. hornemanni. 



Euphrasia latifolia. Astragalus alpmus. 



Sceptrum carolinum. Arctostaphylos alpina. 



Pedicularis lapponica. Tofieldia palustris. 



Pinguecula villosa. Eriophorum russeolum. 



Angelica archangelica. E. scheuchzeri. 



Ranunculus lapponicus. Carex rariflora. 



B. hyperboreus. C. f estiva. 



Visraria alpina. C. capitata. 



Stellaria alpestris. Pon alpina. 



S. crassifolia a paludosa. Agrostis borealis. 



