68 ARKIV FÖR BOTANIK. BAXD 3. X:0 4. 



Under den första delen af litorinatiden — den atlantiska 

 perioden — rådde enligt honom ett klimat, fuktigare och var- 

 mare än det nutida, medan den följande perioden, den sub- 

 atlantiska, utmärkte sig för en stark försämring af klimatet. 

 Under denna skedde en invasion af norrländska växtformer 

 öfver mellersta Sverige, där de ännu finnas kvar som spridda 

 relikter, af Nathorst benämnda glaciala pseudo-relikter. 



Gunnar Andersson 1 antager en regelbunden klimatför- 

 bättring från istiden till tiden närmast före litorinahafvets 

 högsta stand; härefter följde en klimatförsämring, som fort- 

 gått från litorinatiden till nutiden och ännu synes fortfara. 

 Denna åsikt öfverensstämmer ock mera med af mig iakttagna 

 fakta, ty den lämnar möjlighet att förklara de alpina ar- 

 ternas kvarlefvande på låglandet samt dessa arters fortgående 

 framgångsrika utbredning. 



Hamberg 2 har inom ett annat nords venskt område, Sarj ek- 

 fjällen, kommit till liknande åsikter som jag och anser sig 

 ej kunna ansluta sig till SERNANDER'ska åsikten om en kli- 

 matförbättring nära nutiden. »Förekomsten af de pseudo- 

 glaciala relikterna är», säger han, »att förklara på något 

 annat sätt, exempelvis såsom beroende af fjällväxternas för- 

 måga att på fuktigare mark reda sig i varmare trakter.» 



Nyligen ha slutligen N. Wille och Jens Holmboe 3 in- 

 gående diskuterat förekomsten af Dryas ociopetala pa hafs- 

 stranden och angränsande delar af Langesund, hvilken just 

 torde lämna exempel på en i mycket sen tid från fjällen ned- 

 vandrad fjällväxt. 



Ehuru teorien om relikter af ett eller annat slag otvif- 

 velaktigt ger den rätta förklaringen af en del alpina arters 

 förekomst inom sydligare delar af landet, synes den mig icke 

 äga giltighet för den här behandlade delen af Sverige. Inom 

 denna sker otvifvelaktigt alltjämt en af sevärd utbredning af 

 alpina arter från fjälltrakterna till lägre liggande laglands- 



1 Gunnar Andersson, Svenska växtvärldens historia, 2:a uppl. Stock- 

 holm 1896, sid. 82. — Hasseln i Sverige. Sveriges Geol. Undersökn. Ser. C a, 

 n:r 3. Stockholm 1902. 



2 A. Hamberg, Geologiska och fysiskt-geografiska undersökningar i 

 Sarjekfj allen. Ymer 1901, sid. 48. Jämf. äfven: K. Bohlin, Ett exempel på 

 ömsesidig vikariering mellan en fjäll- och en kustform. Bot. Not. 1900. 

 sid. 161. 



3 N. Wille och Jens Holmboe, Dryas octopetala bei Langesund. Eine 

 glaciale Pseudorelikte. Nyt Magazin f. Naturvidenskab, B. 41, H. 1. Kri- 

 stiania 1903. 



