74 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 3. N:0 4. 



Mumex arifolius. Trisetum subspicatum. 



Salix glauca. Cystopteris möntana. 



S. herbaceo. Lgcopodium anat, f. alpestris. 



I videregion en och uppe i alpina regionen anträffades 

 kring bäcken: 



Solidago virgaurea. 31. nigra. 



Trientalis curopcea. Empetrum nigrum. 



Comus suecica. Salix lapponum. 



Melandrium silvaticum. S. hastata. 



Epilobium angusti folium. JBetula nana. 



Biibus chamaemorus. Air a flex nosa. 



Myrtillus uliginosa. Anthoxanthum odoratum. 



samt af mera rent alpina arter: 



Hieracium alpinum. Jünöus trifidus. 



Ranunculus nivalis. Luzula parviflora. 



Arctostophylos alpina. Lgcopodium selago /'. adpressa. 



Andromeda tetragona. L. anotinum f. alpestris. 



Phyllodoce caerulea. L. alpinum. 

 Salix (flaue a. 



Närmast kring detta bäcklopp anträffades sålunda icke 

 mindre än 14 af de alpina arter, som äro träffade inom Pa- 

 jalaomradet. Xästan alla dettas alpina växter träffas i själfva 

 verket i fjällen växande kring bäckarna, så att man ä priori 

 är berättigad antaga en viss lätthet för spridning med 

 vattnet. 



Af stor vikt härvid är naturligtvis att känna frönas 

 flytförmåga. Som i det följande visas (sid. 80), äga 11 arter 

 särskilda anordningar, som gynna en spridning med vinden. 

 Dessa arters frön, liksom GYrr^-arternas och Gramineemas, 

 kunna i allmänhet hälla sig flytande ganska länge. Oxyrias 

 nötter hållas af den hinnaktiga breda vingkanten flytande — 

 sjunka dock ofta redan efter ett par timmar — och Angelica 

 archangelicas frön flyta pa fruktskalet — härvid spela de i 

 detta befintliga eteriska oljorna en viss roll — . För några 

 af de återstående 25 alpina arterna har jag på experimentell 

 väg sökt na någon klarhet angående flytförmågan och dennas 

 varaktighet. 



