S. BIRGER, VEGETATIONEN 0. FLORAS I ARKTISKA NORRBOTTEN. < i 



Äfven vid själfva utplanteringen spelar vårfloden stor 

 roll, då fröna utplanteras afsevärdt högre än normal- 

 vattenståndet, således på stranden i eller understundom 

 t. o. ni. ofvanför dennas växtsamhällen; därigenom få fröna 

 större möjligheter att gro och utveckla sig. 



Bestämmande för hvar ett med älfven flytande frö kom- 

 mer att landa blir i vanliga fall det af vinden förorsakade 

 vågsvallet, men äfven strömmen kan t. ex. vid forsarna kasta 

 i land frön pa vissa punkter, 1 något som öfverensstämmer 

 med, att man just brukar träffa en artrikare vegetation ej 

 minst af fjällväxter vid forsarna; äfven andra orsaker äro 

 vid förklaranden af detta förhållande att beakta. 



Exempel på en sådan utplantering af vårfloden lämnar 

 med all sannolikhet ett individ af Saxifraga stellaris, som 

 jag anträffade endast en meter frän böljgränsen, men cirka 

 50 cm. öfver medelvattenständet pa den sid. 41 omtalade hol- 

 men Esisaari i Torne älf. Isgången under vårfloden kan här 

 blifva så svår, att pa de flackare delarna af holmen isen 

 skjuter ett tiotal meter öfver stranden in på land. 



Hur väldiga is vallar etc. som kunna bildas under isloss- 

 ning, visa tall. I och II, bägge frän Torne älf. Ett isoleradt 

 individ af Saxifraga stellaris pa en dylik lokal kan gifvetvis 

 ej anses representera en reliktlokal, utan mäste tolkas som 

 exempel pa nyligen skedd nedvandring längs älfven. Pa 

 samma holme har äfven anträffats ett enstaka exemplar af 

 Triticum violaceum. 



Of van har endast behandlats möjligheterna för spridning 

 af frön med det rinnande vattnet, men detsamma äger gif- 

 vetvis också betydelse vid transport af vegetativa föröknings- 

 organ. Haglund- har sålunda visat, att ofta bland de arter. 

 för hvilka sannolikhet förefinnes, att de nedvandrat med rin- 

 nande vatten, arter med kraftig vegetativ förökning äro tal- 

 rikt representerade. 



Ej mindre viktig för fröspridningen än långvarigheten 

 af frönas flytförmåga är älfvarnas strömhastighet. Ofta är 

 denna mycket stor, dock torde den högsta hastigheten vid 



1 Att så verkligen kan vara förhållandet har jag genom att utkasta 

 massor af Caltha palustris-frön i smäforsarna i Merasjoki nära Muoniona- 

 lusta öfvertygat mig om. Flertalet frön fördes vidare med strömmen, men 

 ett ej obetydligt antal kastades i land särskildt där återström fanns. 



2 E. Haglund. Några bidrag till den skandinaviska fjällflorans Bprid- 

 ningsbiologi. Bot. Not. 1901, sid. 270—271. 



