S. BIRGER, VEGETATIONEN 0. FLORAS I ARKTISKA NORRBOTTEN. 79 



das genom lenilar. Hvad som gäller för hufvudarten, gäller 

 helt säkert äfven för ß nana. 



Afven för ett par andra här omtalade alpina arter före- 

 ligga iakttagelser om spridning genom fåglar; sa har Ek- 

 stam 1 på Spetsbergen i ventrikeln af Lagopus hyperboreus 

 funnit rikligt med grobara frön af Cerastium alpinum, Saxi- 

 fraga nivalis och Oxyria digyna. 



Däggdjuren spela troligen större roll som spridare af 

 fjällväxterna än, hvad som i allmänhet antages. Norman - 

 omtalar särskildt, att kreatur sprida Gnaphalium supinum, 

 Stilla fin crassifölia och Sibbaldia procumbens. 



Att beakta härvid är, att de vägar djuren vanligen fär- 

 das följa älfdalarna. ja ofta gå i älfvarnas omedelbara närhet, 

 livadan lätt en förväxling af djur- och vattenspridning till 

 låglandet kan ske. En särskild form af sådan spridning är, 

 då människan genom till sina husdjur medfördt foder förmedlar 

 spridningen. 



Afven renhjordarna 3 torde ej helt böra förbises på tal 

 om växtspridning från fjäll till slättland i öfre Norrland. 

 Att exakt framställa renens betydelse härvidlag är däremot 

 mycket vanskligt. Uppfattningen att renarna endast förtära 

 lafvar och mossor är visserligen djupt rotad, men som bekant 

 ej riktig, ty de förtära nästan alla växter. 



Om Sibbaldia säger for öfrigt redan Norman: 4 dens 

 nedstigning i lavlandet längs Hernes fsveie og förekomst 

 längs sseterveie og landeveie, hvor den kan stode sammen 

 med en plante som Planta go major, viser åbenbart. at den er 

 en af de få fjeldplanter, som kulturen ved hjtelp af krea- 

 turerne forer fra hoiden ned i lavlandet i retning mot kultur- 

 Üaderne.» 



1 O. Ekstam. Einige blütenbiologicke Beobachtungen auf Spitzbergen. 

 TromsB Museums Aarsb. 20 (1898), sid. 52—53. 



- NOBMAK, 1. C. 



3 Inom Pajala-omradet — här Unnas ungefär 6,000 renar, hvilka året 

 om stanna i barrskogen — uppgifvas renarna under sommaren hämta sin 

 mesta näring af Menrjanthes trifoliata. Själf har jag vid en liten tjärn väster 

 om Muoniovaara sett renar förtära såväl blad som fruktställningar af denna 

 växt. Inom fjället är renen naturligtvis af stor betydelse vid frösprid- 

 ningen äfvcn därigenom att frön samman med jord lätt fästa sig vid klöf- 

 varna. Att ej obetydliga jordmängder verkligen fastna vid klöfvarna kan 

 man se däraf att snöfälten ofta betydligt nedsmutsas där renarna vandra 

 öfver dem. 



* Norges arktiske flora. II. sid. -,'.">•_' 



