S. BIRGER. VEGETATIONEN 0. FLORAN I ARKTISKA NORRBOTTEN. 81 



antagas ett af klimatets försämring betingadt utdöende inom 

 utbredningsområdets nordliga delar. Dessa växtlokaler böra 

 sålunda betraktas som verkliga reliktlokaler, och arterna 

 kunna lämpligen benämnas: sydliga relikter. 



Några arter nå, i likhet med t. ex. Fragaria vesea (se 

 kartskissen tail. V) sin nordgräns i södra delarna af Norr- 

 botten, men äro därjämte kända från någon enstaka lokal 

 i västligaste Lappland. De ha med andra ord, dels ett 

 svenskt-finskt 1 utbredningsområde, hvars nordgränser äro ar- 

 ternas verkliga nordgränser inom Sverige, dels ett norskt 

 längre mot norr nående utbredningsområde ofta med utlöpare 

 öfver den politiska gränsen mot Sverige. Detta senare tack 

 vare de gynnsammare klimatförhållandena utmed Nordlandets 

 kuster. 



Det norska växtgeografiska områdets gräns löper sålunda, 

 som redan ( )sterblad för länge sedan antydt, här och hvar 

 längre i öster än Norges politiska gräns. 



Oaktadt vår ofullständiga kännedom om Horan mellan 

 Bottniska viken och Ishafvet kan man dock spåra en viss 

 öfverensstämmelse mellan nordgränserna hos de sydliga ar- 

 terna, och denna öfverensstämmelse blir så mycket intressan- 

 tare som nordgränserna visa sig stå i en bestämd relation 

 till de klimatiska förhållandena, särskildt juliisotermens för- 

 lopp. 2 



Den bästa hittillsvarande framställningen af denna inom 

 det nordliga SA^erige torde vara den N. Ekholm 3 lämnat. 

 Tack vare d:r N. Ekholms välvilja kan jag meddela (se tafl. 

 II) den af honom i större skala utarbetade originalkartan 

 öfver juliisotermernas förlopp, för så vidt den berör området 

 norr om Bottniska viken. 



De nu ifrågavarande arterna kunna, allt eftersom deras 

 nordgräns är att finna närmare eller längre från Bottenhaf- 



1 Anmärkningsvärdt är. att gränsen för så godt som alla dessa arter på 

 fin9ka sidan böjer afsevärdt af mot norr. 



2 Flera växtgeografer, så hos oss Gunnar Andersson, ha fäst uppmärk- 

 samheten på att, särskildt inom områden med kort vegetationsperiod, juli- 

 temperaturen är ett ganska godt uttryck för växternas reaktion för hela 

 vegetationsperiodens värmesumma. hvilken ofta kan vara ganska vansklig att 

 med någon grad af noggrannhet fastställa. 



3 N. Ekholm, Sveriges temperaturförhållanden jämförda med det öfriga 

 Europas. Ymer 1899. 



Arkiv för botanik. Band 3 N:o 4. 6 



