4 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 3. N:0 5. 



G-landlerna sitta på kortare eller längre och på bredare eller 

 smalare skaft, som bestå af flere rader långa celler och kunna 

 bli 0,n mm. långa samt 0,02 mm. breda. Skaftet är vid basen 

 antingen lika bredt som upptill eller bredare, då det utan gräns 

 öfvergår i fjällkanten. De inom fjällen ännu alldeles inneslutna 

 små bladen hafva något flere glandier än fjällkanten. Men 

 bladets glandier äro spädare och bestå af färre celler .med 

 ymnigt innehåll samt hvila på ett spensligare skaft. Ingen- 

 städes såg jag någon utbuktad hinna utanför glandeln. 

 Mindre blad ha än mindre utvecklade glandier. Fig. 1 visar 

 deras utseende på mycket späda knoppdelar och ådagalägger 

 tydligt, att de äro bildningar från ytceller. Fjällkantglandler 

 med bred skaftbas ha dock något af emergens i sin nedre 

 del. Topparne af knoppbladen, i synnerhet om dessa sticka 

 utanför fjällen, ha några hår sådana som fjällkantens. 



Ribes rubrum L. De bruna knoppfjällen äro öfver hela 

 sin yta korthåriga. Håren ha något förtjockade väggar, äro 

 encelliga och afsmalna långsamt mot spetsen. När fjällen 

 hos den svällande knoppen föras isär, se vi de inre sitta på 

 gröngula slidor, h vilkas yta öfverallt är hårig af likadana 

 hår. Men nedre delen af slidornas bräddar ha rundade, mång- 

 celliga glandier 1 på skaft, som utgöras af några rader långa 

 celler, eller äro lika förra artens glandier. Innanför knopp- 

 fjällen funnos än längre slidor, i h vilkas topp början till en 

 flikad bladskifva visade sig. Dessa senare slidor hade på 

 sina bräddar hår och glandier, båda i allmänhet längre än 

 på fjällslidan. Håren kunde bli 0,3 mm. långa och voro rätt 

 tunnväggiga. Glandelskaft af 0,4 mm.:s längd voro ej ovan- 

 liga. Den späda bladskifvan hade endast hår, som voro något 

 mer tunnväggiga och kortare än de senast omtalade. 



Rhamnus cathartica L. De yttre knoppfjällens bräddar 

 ha korta, böjda, encelliga, tillspetsade men för öfrigt jämn- 

 breda och tämligen tjockväggiga hår. Håren på de inre 

 fjällens bräddar äro något längre och mer tunnväggiga. 

 Dessutom finnas nedtill på dessas kanter trichomer, som äro 

 uppsvällda i öfre änden och lika glandier (I. A. a). Inne- 

 slutna blad ha i toppen tunnväggiga, encelliga hår. Bland 

 dessa finnas encelliga, glandellika bildningar af flg.rs 2 ut- 

 seende. Stundom äro dessa trichomer breda i sin öfre, af- 

 rundade ände och då lika vanliga glandier. Längre ned på 



1 Glandierna torde ej göra denna art väsentligt gagn. Jfr III. A. 



