P. G. E. THEORIN, KÄNNEDOMEN OM VÄXTTRICHOMERNA. 5 



bladet finnas nästan endast glandellika triehomer med ett 

 eller annat inblandadt hår. Innehållet i de glandellika bild- 

 ningarna liknar nästan ursleni. 



Evonymas eitropcea L. I kanten af blad, som tätt hop- 

 slntna ännu befinna sig i knoppläge, finnas på längre eller 

 kortare afstånd från hvarandra sådana bildningar som fig. 3. 

 Dessa sitta, så länge bladet är hopviket, på helbräddad kant 

 men förekomma på det utbredda i spetsen af små sågtänder 

 och stå då med sina ändar än parallellt med bladkanten än 

 inåtböjda mot den. Kantens celler mellan 2 kolleterer äro 

 då allmänt utbuktade till spetsiga knottror. Kolletererna 

 äro än, såsom fig. visar, smalare vid basen än där/ ofvan, än 

 därstädes mer utvidgade, då man tycker sig i dem igen- 

 känna emergenser. Deras öfre ände, som än är glandellikt 

 utvidgad (fig. 3), än så bred som den nedre och än nästan 

 smalare, består alltid af små, rundade celler med ett färg- 

 löst, smågrynigt innehåll. Det yttersta, korta, redan ut- 

 bredda och något tjocka bladet utanför de förutnämnda var 

 rundtorn omgifvet af en hinnkant, som var högst i bladets 

 topp. Härstädes utgingo från hinnkanten en mängd tätt 

 sittande hår (fig. 4). Nederst utgjordes håren af 2 cellpar 

 men därofvan liknade de håren på knoppfjällen och de yttre 

 barrens kant hos Empetrum nigrum (Jfr .Bidrag», fig. 35) 

 eller bestodo där af 2 — 4 celler i en rad och voro fierestädes 

 krökta, jämnbreda och upptill aftrubbadt rundade. Håren 

 voro brunaktiga, och i deras öfversta celler syntes cellväggs- 

 liknande strimmor sträcka sig i fiere riktningar. Nedanför 

 toppen utgingo från den bladet omgifvande hinnkanten så- 

 dana växtbildningar som fig. 5. Visserligen voro de ej all- 

 tid såsom i fig. förgrenade utan stundom enkla. Voro de för- 

 grenade, och fanns det blott en gren, var denna i toppen 

 hårlik. Men hade bildningen mer än en gren, var någon af 

 dessa hårlik (I. A. a), medan bildningens topp och öfriga 

 grenar i sina ändar hade den beskaffenhet, vi funnit kolle- 

 teren i fig. 3 hafva. Voro de frän bladkanthinnan utväxande 

 kolletererna enkla, slutade dessa (I. A. a) antingen med hår 

 såsom i fig. 5 a eller med en anhopning af små celler såsom 

 i fig. 3, hvarvid dock toppen alltid var smalare än kolleterens 

 nedre del. Knoppfjällens vid ytan belägna kant är i sin 

 öfre del besatt med sådana hår, som afbildats i fig. 4. Men 

 fjällens hår äro allmänt kortare och mörkare än bladets. 



