14 ARKIV FÖR BOTANIK. BAND 3. NIO 5. 



glandier, som utgöras af 4 utbuktade celler i kors med gul- 

 aktigt innehåll och hvila på ett 2-celligt skaft. 



Narthecium ossifragum (L.). De ulliga ståndarsträngarnes 

 hår, som kunna bli 0,6 mm. långa, utgöras af en rad tunn- 

 väggiga samt på ytan fint och snedt strierade celler. Den 

 öfversta, jämnbreda cellen är af trubbad. Öfriga celler kunna 

 ock vara jämnbreda men äro ofta utbuktade på midten, om 

 de äro kortare, eller i öfre änden, om de äro längre. I båda 

 fallen beröra de hvarandra med blott en liten yta. 



Epipactis Helleborine Cr. Stjälken har upptill en tät, 

 lucker beklädnad i synnerhet hos var. rubiginosa Cr. Denua 

 alstras af trichomer, som äro sammansatta af 4 — 5 celler i 

 en rad, hvilka äro särdeles tunnväggiga och mycket utspända. 

 Den öfversta cellen är bredt afrundad i änden och aldrig 

 bredare än nedanför varande cell. Allt tyder, på att de äro 

 vattenfyllda och äkta representanter för denna afdelning. 

 Det kan hända, att förgrening uppstått i trichomets öfre 

 del, därigenom att någon därvarande cell utväxt åt sidan. 

 Bladkant och nerver äro svagt sträfva. Nästan hvarje blad- 

 kantens ytcell har på midten utstjälpts till ett tämligen 

 tjoekväggigt, rakt utstående och på ytan strier adt trichom, 

 sådant som fig. 37. Detta var 0,07§6 mm. långt och 0,066 

 mm. bredt vid basen. Nervernas tappar äro kortare och 

 stå ofta snedt. 



Epipactis palustris (L.). Ehuru den är något glesare, 

 ter sig behåringen på stjälkens öfre del i det hela för obe- 

 väpnadt öga lika densamma hos förra arten. Hos E. palus- 

 tris bestå trichomerna af 3 — 4 celler i en rad, som äro mycket 

 tunnväggiga och bukiga samt sluta än med en kort, rundad 

 och glandelformad cell (fig. 36), än med en något längre cell, 

 som är tydligt bredare än närmaste nedre (fig. 35), än med 

 en ganska lång, som alls ej är bredare än närmaste nedre 

 (fig. 34). Oaktadt således dessa trichomers öfversta cell 

 stundom är något glandelformad, och fastän de i Floror kallas 

 glandier, tvekar jag ej, enär alla deras celler alltid äro lika 

 tunnväggiga och ha lika innehåll, samt då håren också i det 

 hela likna föregående arts trichomer, att föra dem till de 

 höljande och vattenfyllda. Det synes troligt, att hos både 

 denna och förra artens trichomer något klibbigt ämne i 

 mindre mängd finnes upplöst i det vatten, trichomcellerna 

 innesluta, och medföljer detta vid utsvettningen ej blott 



